124 



Gustaf Petrén 



tills har mau, säger Payr \ »uppeubarligeD underskattat farau för cauceromvandling 

 af särsildt ulcus callosum». Payr framhåller vidare, att vi måste för denna frågas 

 ytterligare utredning samla uppgifter med större tal om de gastroenterostomiserade 

 ulcusfallens senare förlopp med särskildt afseende fästadt på sekundär cancer- 

 utveckling. 



För att lämna ett bidrag till denna fråga om ulcus' etiologiska betydelse för 

 ventrikelcancer har jag genomgått sjukhistorierna till 199 å Lunds kirurgiska klinik 

 under åren 1899 — 1908 vårdade fall af cancer ventriculi, i hvilka diagnosen cancer för 

 de allra flesta fastställts vid operation eller sektion och för det återstående fåtalet 

 varit säker på grund af de kliniska sjantomen; här äro ock medtagna 3 fall (n:r 

 302: 1905, n:r 1319: 1906 och n:r 2141: 1907), som opererats under diagnosen 

 ulcus men sedan aflidit i otvifvelaktig magkräfta resp. 10 mån., 1 år, 2 år 3 mån. 

 efter resp. gastroenterostomin eller resektionen. Många af dessa sjukhistoriers 

 anamneser äro synnerligen fullständiga, och det stora flertalets så pass fullständiga, 

 att man kan bilda sig en viss uppfattning om tidigare ventrikelsymtoms art och 

 ofta om deras sannolika orsak. . Bland detta cancermaterial finner man säkra ulcus- 

 symtom i blott 5 falls anamneser och symtom, som med mycket hög grad af 

 sannolikhet eller åtminstone sannolikt — i dessa ej fullt klara fall hafva äfven 

 operationsfynden beaktats — berott på ulcus, i dessutom 12 andra fall. Om äfven 

 dessa ej fullt säkra fall medtagas, skulle alltså af 199 cancer ventriculi-fall de 17 

 tidigare haft ulcus. Denna siffra är emellertid trots medtagandet af ej fullt säkra 

 fall snarare för låg än för hög, beroende på ett par felkällor. F'örst och främst 

 hafva möjligen ev. tidigare ulcussymtom bortglömts af en eller annan af dessa 

 ibland ålderstigna cancerpatienter och af den anledningen med orätt ej kommit 

 med i anamnesen ; vidare hafva åtskilliga af dessa cancerfall förut haft fler- eller 

 mångåriga ventrikelbesvär, af hvilka säkerligen en del berott på ulcus men ej 

 varit så pass typiska, att man utan vidare kan rubricera dem som sannolika ulcus- 

 symtom; slutligen har förmodligen en eller annan af alla dessa cancerpatienter 

 haft ulcus, som förlupit relativt latent och ej vållat afsevärda subjektiva besvär. 

 Beaktar man dessa omständigheter, tror jag, att man utan tvekan kan anse den 

 of^T^an anförda siffran vara för låg som uttryck för verkliga förhållandet, och så- 

 lunda våga uttala den förmodan, ätt minst 8,5 ^jo af cancer ventriculi-f allen å Lunds 

 hirurgisha klinik tidigare haß ulcus ventriculi. Detta resultat öfverensstämmer 

 någorlunda med flera af de här ofvan anförda författarnes, men är däremot svårt 

 att bringa i öfverensstämmelse med Moynihan's uppfattning och Mac Carty's 

 resultat att »72% af resecerade ventrikelcancri äro kombinerade med ulcus ». Vid 

 bedömandet af den senares undersökningsresultat kan man måhända hafva anled- 

 ning beakta, livad Häuser ^ m. fl. framhållit, nämligen att det säkra afgöran- 



^ 1. c. 



^ Häuser : Zar Frage von der krebsigen Entartung des chronischen Magengeschwürs. 

 Münch, med. Wochenschr. ; 1910; n:r 23. 



