Bidi'ag till niasc- ocli duodenalsårets kirurgi 



125 



det, om sekundär cancer i kroniskt ulcus föreligger, ofta kräfver mycket ingående 

 undersölaaing och oftast är möjligt blott i cancerutvecklingens tidigare stadier. 



Hur ofta vederbörande kirurger å ifrågavarande sydsvenska lasarett vid lapa- 

 rotomin uppfattat som ulcus ventriculi fall, hvilka i själfva verket varit cancer, ev. 

 cancer på ulcusbas, torde framgå af efterföljande utredning. Som förut å sid. 56 

 omnämnts, äro i denna kasuistik ej medtagna de fall, som visserligen upptagits 

 xmder diagnosen ulcus i resp. lasaretts operations] ournal men nu vid efterforsk- 

 ningen om det senare förloppet befunnits aflidna under ungefär de närmaste 2 

 åren efter operationen af otvifvelaktig eller mycket sannolik ventri kelcancer. Ur ifråga- 

 varande ulcusmaterial från dessa lasarett hafva af denna orsak utgallrats 16 fall, 

 hvilka af vederbörande operatör sålunda oriktigt tydts och rubricerats som enbart 

 ulcus. Om man sa här af nära till hands liggande grunder för procentberäkning 

 medtager af kasuistikens fall blott dem, som enligt beskrifningen af operations- 

 f^Tiden kunna betecknas som ulcus càllosum — haft en större eller mindre tumör, 

 ärrmassa eller infiltration eller åtminstone en svålig eller ärrig förtjockning af ven- 

 trikelväggen — och som ej underkastats någon radikal operativ behandling (resek- 

 tion eller excision) samt öfverleft ingreppet, inalles 130 fall, så torde man vara 

 berättigad att fastslå, det af 146 fall, som vid operation å de sydsvenslca lasaretten 

 tett sig och uppfattats som ulcus callosum, 17 fall ' = 12 ''/o varit cancer. 



Denna siffra, vunnen genom klinisk efterundersökning, är vida lägre än 

 Pate's och Küttners motsvarande siffror, resp. 26 och 43 %, erhållna genom mikro- 

 skopisk undersökning af resecerade ventrikelpreparat. Mac Cartys procentsiffror, 

 som framgått af en undersökning, i hvilken äfven de som cancer diagnosticerade 

 fallen medtagits, äro ej här direkt jämförliga. Hur skall denna afsevärda differens 

 mellan Payrs och Küttners siffror å ena sidan och den här ofvan erhållna pro- 

 centsiffran å andra sidan förklaras, och hvilket resultat är mest upph^sande för 

 frågan om cancerrisken inför ett diagnosticeradt ulcus callosum, det genom mikro- 

 skopisk undersökning af resektionspreparat vunna eller det genom klinisk efter- 

 undersökning af de opererade patienterna erhållna? Först och främst är det möj- 

 ligt, att Payr och Küttner bland sina ulcera callosa upptagit endast fall med hög- 

 gradigare förändringar än som funnits hos en del af de ur denna kasuistik med- 

 tagna 146 fallen och af redan den anledningen fått en något högre cancerprocent. 

 En annan och viktigare orsak till deras högre procentsiffra torde vara, att deras 

 undersökningar gälla endast fall, som behandlats med resektion. Vid valet af 

 operationsmetod inför ett fall med diagnosen ulcus callosum föredrages ofta resek- 

 tion — och gjordes så tidigare relativt än oftare ^ (Küttners material stammar del- 



^ Som 17:de fall är här medtaget kasuistikens n:r 318. 



' Härmed öfverensstämmer också den af KüTTNER nyligen meddelade uppgiften, att bland 

 hans 25 sista under åren 1907 — 1910 resecerade ulcus callosum-fall befunnos vid mikroskopisk 

 undersökning 31 "/o vara cancer, en siffra, som sålunda är vida lägre än hans tidigare meddelade, 

 för BRESLAU-klinikens alla resektionsfall gällande 43 7o. [Küttner ; Breslauer chir. Gesellsch.; 

 Zentralbl. f. Chir.; 1911; s. 190]. 



Lunds Univ:s Årsskrift. N. P. Afd. 2. Bd. 6 16 



