184 



Gustaf Petrén 



med 50 gr. carbon, bismuth.^ (de öfriga grötingredieiiserna: 300 gr. vatten, 1 mat- 

 sked potatismjöl, 2 à 3 matskedar mjölksocker och en mindre dos saft), hvilken 

 kvantitet nästan alla ifrågavarande pat. kunnat äta som en portion under ett par 

 min. utan nämnvärda obehag. 



Under och efter nedsväljandet af uppslamningen samt under förtärandet af 

 gröten och under de närmaste minuterna därefter (under 5, 10 à 15 min. i olika 

 fall) har i alla dessa fall det vismutblandade ventrikelinnehållet noggrant iakttagits 

 genom röntgenoskopi, och uppmärksamheten därvid särskildt varit riktad på dels 

 veutrikelperistal tiken, dels och framför allt på vismutgrötens passage ur Ventrikeln 

 genom ev. gastroenterostomin, ev. pylorus. Vismutgrötens förhållande och ven- 

 trikelns tömning har sedan i alla fallen följts genom upprepade röntgenoskopier 

 gång på gång med pauser på i början 7* à ^'2 timma, senare Vs å 1 timma och 

 i det stora flertalet af fallen följts ända tills Ventrikeln tömt sig eller åtminstone 

 varit nästan tom. Ibland har det visat sig fördelaktigt att äfven genomlysa pat. 

 ej rakt bakifrån framåt utan i sned eller sagittal riktning, ibland hafva erhållits mera 

 upplysande bilder efter massage eller under palpation af ventrikelregionen eller vid 

 indragning af främre bukväggen med däraf följande, ofta afsevärd förskjutning 

 uppåt af Ventrikeln. I alla fallen hafva visaiutskuggorna ortodiagrafiskt afritats 

 dels efter vismutuppslamniugen, dels under eller strax efter vismutgröten och sedan 

 upprepade gånger vid de senare genomlysningarna. En foto har i hvarje fall 

 tagits under de första minuterna efter grötmåltiden och i åtskilliga fall hafva tagits 

 äfven senare ännu 1 eller 2 plåtar, om särskilda förhållanden så indicerat. Be- 

 träffande tvistefrågan om genomlysningens och fotograferingens ömsesidiga fördelar 

 vid röntgenundersökning af ventrikeln, torde det vara otvifvelaktigt, att röntgen- 

 oskopin är den viktigare och mera upplysande undersökningsmetoden, åtminstone 

 när det som vid ifrågavarande undersökning företrädesvis gäller att bedöma den 

 ständigt växlande ventrikelperistaltiken och att få kunskap om vismutgrötens passage 

 genom gastroenterostomin eller pylorus, hvilken i somliga fall kommer till synes 

 kanske bloti en helt kort stund eller blott emellanåt. À andra sidan har i åt- 

 skilliga af dessa fall foton gifvit upplysning om detaljer, som ej kunnat iakttagas 

 eller säkert tolkas med enbart genomlysning. Röntgenoskopiu är sålunda den 

 viktigare metoden, men de båda metoderna komplettera hvarandra och böra båda 

 komma till användning vid en noggrann radiologisk ventrikelundersökning. 



Sådana röntgenundersökningar som dessa gifva, om de utföras samvetsgrannt, 

 med nödig sakkunskap och ett godt Instrumentarium, otvifvelaktigt vida bättre in- 

 blick i den gastroenterostomiserade ventrikelns funktion och tömningsmekanism 

 än öfriga') undersökningsmetoder. Dock måste framhållas, att äfven den radiolo- 

 giska undersökningen, använd å ventrikeln i sådant syfte som uti detta arbete, har 

 sin begränsning och äfven möjlighet för felkällor. Först och främst kan man icke 



^ Hos ingen af dessa pat. har efteråt försports några förgiftningssymtom eller andra olägen- 

 heter af den förtärda vismutkarbonatdosen (fall 304 erhöll och tålte utan obehag 20 gr. carbon, 

 bismuth, utöfver den vanliga of van anförda dosen). 



