Bidrag till mag- och duodenalsårets kirurgi 



141 



retention (lingon), ocli gaf också hcär röntgenundersökningen härmed öfverensstäm- 

 mande resultat, i ty att ventrikeln efter ännu 5 ^/a timma höll vismutgröt. Mathieu- 

 Rémonds metod att bestämma ventrikelmotiliteten har användts i 12 af de rönt- 

 genundersökta fallen och gifvit följande värden på den beräknade kvantiteten ven- 

 trikelinnehåll 1 timma efter Ewalds proffrukost : 1) 60 — 160 kbcm i 9 fall ; uti 7 

 af dessa faU {nw låD, 156, 179, 205, 223, 272, 352) visade röntgenundersökningen 

 en tömningstid för ventrikeln efter vismutgröt på 1 Va à 2 '/a timme och angåfvo 

 alltså båda metoderna, att ventrikeln tömde sig fortare än normalt; uti fallen 259 och 

 320 däremot var trots resp. värdena 105 och 120 kbcm ventrikeln enligt röntgen- 

 undei'sökningen ej helt tom efter 3 timmar. 2) 200 — 240 kbcm i 2 fall; af dessa 

 visade fall 251 också vid röntgenundersökning en ungefär normal tömningstid, 

 fall 181 gaf vid olika undersökningstillfällen växlande tider. 3) 310 kbcm i fall 

 257, som äfven vid röntgenundersökningen visade en för långsam tömning med 

 afsevärd rest efter ännu 3 timme. Dessa nu anförda data angifva, att de upp- 

 lysningar, som erhållas angående den gastroenterostomiserade ventrikelns motilitet 

 genom röntgenundersökningar efter vismutgrötmåltiden, för åtminstone flertalet fall 

 visa i stort sedt öfverensstämmelse med de resultat, som fås genom andra under- 

 sökningsmetoder. 



Af den ofvan gjorda utredningen framgår tillfullo, hur växlande ventrikelns 

 funktion i själfva verket ter sig efter en gastroenterostomi. I somliga fall sålunda 

 afviker ventrikelns funktion ej så synnerligen från en icke-opererads : födan kvar- 

 stannar ungefär sin normala tid i ventrikeln och öfverföres så i tarmen under 

 ungefär normal ventrikelperistaltik genom gastroenterostomin eller genom både 

 gastroenterostomin och pylorus. Från denna typ förekomma så alla öfvergångar 

 till de fall, där den nedsvalda födan helt snabbt passerar ventrikeln utan någon 

 synbar medverkan af dess muskulatur och utan att kunna hinna afsevärdt på- 

 verkas àf magslemhinnans sekret; i dessa senare fall har ventrikeln efter gastro- 

 enterostomin kort och godt förlorat sina specifika ventrikelfunktioner. 



Att gifva någon förklaring eller kunna påvisa orsakerna till alla dessa väx- 

 lingar i ventrikelns tömningssätt och gastroenterostomins funktion från fall till fall 

 är för visso ej lätt. I öfverensstämmelse med Pbks' ^ resultat angifva äfven dessa 

 röntgenundersökningar, att pylorus' vidd och eventuella förträngning ej spelar någon 

 roll för den gastroenterostomiserade ventrikelns tömningssätt. Tillåter den gjorda 

 gastroenterostomin ventrikelinnehållet att lätt passera, så tyckes detta i första hand 

 begagna sig af denna väg, oberoende af huru pylorus är beskaffad. Och i de 

 flesta af de fall, där ventrikelinnehållet tömt sig genom både gastroenterostomin och 

 pylorus, har gastroenterostomislyngan vid röntgenundersökningen tett sig som en 

 föga mättad eller rätt otydlig tarmskugga, tydande på mindre tillfredsställande 

 passageförhållanden; pylorusvägen har då också användts trots i dessa fall före- 

 fintlig pylorusstenos. Gastroenterostomins funktion är sannolikt beroende af dess 



' 1. c. 



Lunda Univ:s Årsskrift. N. F. Afd. 2. Bd. 6. 



18 



