Bidrag till mag- och duodenalsårets kirurgi 145 



ventrikelväggen själf utan äfven kan bero på ett penetrerande ulcus eller på adhe- 

 renser till bukvägg eller närliggande organ, adhereuser, som på något sätt förtränga 

 ventrikelns lumen eller i hvarje fall hindra Ventrikeln att lildbrmigt utspännas af 

 en vismutmåltid, samt vidare, att förbindelsen mellan de båda ventrikelaf delningarna, 

 enligt hvad erfarenheten lär, i regel ter sig på röntgenbilden trängre än den ana- 

 tomiskt i verkligheten är. 



Af de röntgenundersökta fallen, som tillhöra denna kasuistik, har i 4 fall (n:r 

 3i6, 349, 350, 352) erhåUits bilden af timgiasmage; i 1 af dessa (n:r 352) var tim- 

 glasförändringen ej iakttagen vid operationen (möjligen beroende därpå, att buk- 

 snittet var lagdt långt åt höger öfver gallblåsan) utan upptäcktes först nu efteråt 

 vid röntgenundersökningen. A andra sidan visade i fall 344 röntgenbilden ej den 

 i operationsberättelsen beskrifna timglasformen. Så medtages här dessutom ett se- 

 nare undersökt och opereradt, denna kasuistik ej tillhörande men belysande fall af 

 timglasmage (n:r 1433: år 1910, Lunds hirurg. Min.), hvars röntgenbilder återfinnas 

 efter de öfriga fallens och hvars sjukhistoria ^ anföres i korthet i nedanstående not. 



Några ord skola så ägnas röntgenbilderna i dessa 5 fall af timglasmage och i 

 samband därmed frågan om röntgenundersökningens betydelse för att utröna tim- 

 glasmagens motoriska funktion och för valet af operationsmetod vid dess kirur- 

 giska behandling. De här undersökta timglasmagarna representera först och främst 

 med af seende på röntgenbildens form 2 olika sedan länge välkända typer: å ena 

 sidan fallen 349, 352 och 1433 med ventrikeln i två så godt som helt skilda delar, 

 som äro förenade med en starkt förträngd, relativt lång och smal förbindelsedel, å 

 andra sidan fallen 346 och 350, där timglasindragningen ter sig blott som en run- 

 dad inbuktning. Kommunikationen mellan de båda ventrikelafdelningarna utgår å 

 bilderna till dessa fall, som också är det vanliga förhållandet, från öfre afdehiingens 



' N:r 1433: år 1910; 49 års kvinna. Blodkräisning för 15 år sedan; alltsedan dess ej varit 

 frisk, periodvis haft smärtor efter maten, sura uppstötningar och kräkningar, ibland med blod ; 

 sista månaderna höggradiga besvär med betydlig afmagring. — Status '/^ 1910. Mager. Ömhet i 

 epigastriet. Den uppblåsta ventrikeln har curvatura major 2—3 tvärfinger under nafvelplanet. Be- 

 tydlig retention. Proffrukost: tac. = 48, + HCl. — Röntgenundersökning ^ h {2i.t författaren). Vismut- 

 nppslamningen rann direkt ned och gaf upphof till en båtformig skugga 3 tvärflnger under nafvel- 

 planet. Vismutgröter fyllde först öfre ventrikelafdelningen, började redan under måltiden passera 

 ned som en fingertjock strimma och samlas i nedre ventrikelafdelningen. A öfre afdelningen ingen 

 pynbar Peristaltik, å nedre afdelningen iakttogs Peristaltik med normalt djupa kontraktioner; ingen 

 typisk antrumperistaltik. Ventrikelns timglasfom och de båda ventrikeldelarnas tömningstider framgå 

 af fig. 1—5. — Resectio pylori enligt Kücher ^'A (af prof. Borelius). Curvatura majors lägsta punkt 

 ligger vid bukens öppnande 2 — 3 tvärflnger nedom nafvelplanet. Ventrikeln har utpräglad timglasform 

 med mycket vid passage mellan båda »magarna». På curvatura minor, motsvarande det förträngda 

 stället, ett ganska stort infiltrat, i hvilket palperas ett lO-öresstort ulcus; pylorus är förträngd. 

 Hela pylorusmagen och timglasförträngningen leseceras; duodenum förenas med ventrikelns fram- 

 sida. — Förloppet går i allo normalt; god aptit och frihet från smärtor; hemreser 1910. — Ny 

 röntgenundersökning '^/i (af d:r Edling). Ventrikelns form med nedre polen i nafvelplanet synes â 

 fig. 1. Snart kom 3 tvärfinger ofvan nedre ventiikelpolen till synes en rätt otydlig strimformig 

 vismutskugga (duodenalslyngan), fig. 1— 2. Ingen Peristaltik. Ventrikelns tömning framgår af fig. 

 1—3. — I oktober 1910 känner sig pat. fortfarande frisk och har ökat något i vikt. 



