148 



Gustaf Petrén 



med dessa olika metoder erhållna resultaten äro med hvarandra jämförliga. Nu 

 bar i 6 af dessa röiitgenundersökta fall nedre ventrikelgränsen bestämts före rönt- 

 genundersökningen äfven med perkussions- och skrapniugsauskultation efter luft- 

 nppblåsning, och finner man, att de båda olika metoderna i 4 af dessa fall (n:r 

 205, 223, 346, 1433: år 1910) gifvit synnerligen öfverensstämmande resultat, i de 2 

 öfriga faller (n:r 179, 350) eu differens på högst 2 å 3 tvärfinger. Af 7 ventrikel- 

 fall från Lunds med. klinik, som under sista året äfvenledes fått före röntgenunder- 

 sökning den uppblåsta ventrikelns nedre gräns på nämndt sätt bestämd, visade de 

 5 samma läge för cuvvatura major enligt båda metodei'na, de 2 däremot dåligt 

 öfverensstämmande: i ena fallet 3 tvärfingei' lägre ocli i andra 5 tvärfinger högre 

 vid röntgenundersökningen än vid luftuppblåsningen. Af dessa data tyckes sålunda 

 framgå att för flertalet fall ^ — 9 af 13 — de båda ifiågavarande metoderna gifva 

 väl öfverensstämmande resultat, som man är berättigad att med hvarandra direkt 

 jemföra. 



Uti 26 af denna kasuistiks fall finnas uppgifter, erhållna med dessa båda olika 

 undersökningsmetoder om nedre ventrikelgränsens läge dels före och dels lång tid 

 efter operationen. I efterföljande tabell meddelas dessa ugpgifter i största korthet 

 med fallen fördelade i 3 grupper, allt efter som nedre ventrikelgränsen efter opera- 

 tionen befunnits: i grupp 1 ung. oförändrad^, \ grupp 2 hafva ett högre läge och i 

 grupp 3 stå längre än före operationen. 



Som af nedanstående tabell synes, hafva alla utom 4 eller 5 af ifrågavarande 

 26 fall före operationen haft den uppblåsta ventrikelns curvatura major nedanför 

 nafvelplanet och många af dem t. o. m. flera tvärfinger nedanför. Enligt dessa 

 undersökningar finner man så 1 '/a à 10 år efter gastroenterostomin i 17 af fallen 

 den med vismutgröt fyllda ventrikelns nedre gräns fortfarande på ung. samma 

 plats och sålunda ventrikeldilationen i det väsentliga oförändrad, och det ehuru 

 den gjorda gastroenterostomin i flertalet af dessa fall funktionerat tillfredsställande 

 och gjort det lätt för Ventrikeln att tömma sig. Utaf de återstående 9 fallen skulle 

 i de 6, hvilka samtliga haft betydlig veutrikel dilatation före operationen, nedre 



' Tillägg under tryckningen. Enligt ett från Krehl's klinik i Heidelberg utgånget, nyligen 

 publiceradt arbete (Hoffmann.- Röntgenologische Grössenbestimmung des Magens. Fortschritte a. 

 d. G. d. Eöntgenstrahlen : Bd 16. h. 4; 1911) gifva de båda undersökningmetoderna i ett rätt stort 

 antal fall mindre väl öfverensstu ni inanda resultat. Hoffmann har undersökt nedre ventrikelgrän- 

 sens läge i förhållande till nafvelplanet röntgenologiskt dels efter luftuppblåsning å pat. i liggande 

 ställning dels efter den vanliga vismutgrötmåltiden i stående ställning å 88 individer. Granskar 

 man siffrorna i hans tabell ocli uppdelar fallen i 3 grupper; 1) dem, för hvilka de båda metoderna 

 gifvit värden, som visa en difffrens på högst 4 c. m., 2) dem, för hvilka vismutmetoden angifvit 

 ett mer än 4 c. m. lägre läge för curvatura major än uppblåsningen samt 3) dem, för hvilka upp- 

 blåsningen angifvit ett mer än 4 c. m. lägre läge än vismutmetoden, så finner man att af de 38 

 undersökta fallen 28, allså 61 af failen tillhöra grupp 1, 14 fall grupp 2 och 1 fall grupp 3. 

 Enligt denna undersökning skulle sålunda vismutmetoden för flertalet fall gifva ett lägre och för 

 rätt många fall gifva ett afseväixl läsire läge af nedre ventrikelgränsen än uppblåsningen. 



^ I anseende till de möjliga felkällorna hafva i gruppen »ung. oförändrad» medtagits alla 

 fall med mindre förändring än 2 tvärfinger. 



