Bidrag till mag- och duodenalsårets kirurgi "'*( 



vid magsköljning; pat. är ohyggligt blek. Den ^V» blod i l)åde kräkning och afföring; pulsen på 

 IGO; mors. 



Ohdnldion. Blödningen har stammat från en knappnålshufvudstor slemhinnedefekt i bakre 

 ventrikelviiggen, i hvilken defekt synes ett litet kärl med minimal perforation. 



Fall 102. Hustru M. O., 40 år, n:r 74, 1908, Kristianstad. 

 Uhus curvaturae minor, cum haematemes. 



Anamnes. Bleksot under uppväxtåren. Tidigare blodkräkning 2 gånger, senast för 12 år 

 sedan. Allt sedan dess har hon plågats af sura uppstötningar och trög afföring. Den '"/n 1906 

 upprepade häftiga, voluminösa blodkräkningar; inftirdes till lasarettet och vårdades där 1 månads 

 tid dietetiskt (n:r 1181). Sedan dess har pat. varit ganska kry och besvärsfri under lämplig diet. 

 Efter att de sista dagarna ha besvärats af plågor i magen och sura uppstötningar fick hon plöts- 

 ligt den --/i 08 en stor blodkräkning. Inkommer samma dag. — Status ^"/i. Vid inkomsten rätt 

 godt allmäntillstånd I dag på morgonen två stora blodkräkningar, efter hvilka pulsen var 150 à 

 160 och allmäntillståndet dåligt. — På vitalindikation beslutes operation. 



Gastroenterostomia retrocolic. poster. -\- enteroanastomos. ^'/i på e. m. (d:r Hedlund). Lätt 

 eternarkos. Omkring curvatura minor är peritoneum starkt förtjockadt med strängar och stråk och 

 sammanväxt med undre lefverytan; p.\ lorus är fixerad högt uppe; själfva såret kan ej palperas. 

 Bakre gastroenterostomi med enteroanastomos anlägges. — Förlopp. Allmäntillståndet är fort- 

 farande mycket dåligt med frekvent puls och temp, öfver 38, som den 26 går upp till 40; buken 

 mjuk och oöm; ingen blodkiäkning ; gasafgång; inga symtom af pneumoni. Allmäntillståndet för- 

 sämras alltmer och mors inträder ^'/i 1908. 



Obduktion. Organ anämiska. Ventrikeln är tom. I curvatura minor finnes nära cardia ett 

 stort sår med skarpa ränder, i hvars botten intet öppetstående kärllumen kan upptäckas. Gastro- 

 enterostomin utan anmärkning. 



2. Fallen 103—263 med ulcus i pylorusdelen eller duodenum. 



Fall 103. Inspektor K. W., 47 år, n:r 347, 1892, NorrUping. 

 Ulcus duodeni. 



Anamnes- Genomgick vid 20 års ålder en svår »maginfiammatjon» (sjuk 3—4 månader). 

 Sedan 12 år lidit af ventrikelsymtom : spänningar och smärtor i maggropen ett par timmar efter 

 middagen, sura uppstötningar, obstipation. Sista månaderna dagliga kräkningar och betydlig af- 

 magring. Inkommer '^/4. — Status ^^A. Till höger i epigastriet palperas ibland en valnötstor, 

 ojämn, hård, ömmande resistens. Den uppblåsta Ventrikeln når till 5 cm. ofvan symfysen. Reten- 

 tion med sarcina. Proffrukost: -|- fri HCl. 



Rcsectio piflori et partis duodeni 'A (d:r v. Unge). En betydlig stenos i pylorus, så att ett 

 lillfinger knappast kan föras igenom : en hård och fast tumör intar undre väggen af första duodenal- 

 delen intill pylorus och caput panereatis. Pylorus och första duodenalstycket reseceras och duo- 

 denalstumpen förenas med ventrikelstumpen. — Den exstirperade delen är 2 cm. lång, visar ett 

 1 öres-stort ulcus med ojämna kanter i duodenum, strax invid pylorus. — Förloppet går i stort sedt 

 normalt; sårläkningen under en vecka komplicerad af en sekretion, som vid kemisk undersökning 

 visar sig hålla pancreassaft. Hemreser läkt ^/s 1892. 



Etterförlopp. Bref meddelande nov. 1908. Var bättre ett par år efter oper. ; sedan år 96 

 började de gamla besvären äter tilltaga: under långa tider värk och häftiga smärtor, kväljningar 



