2 



Carl M. Fürst 



under hvilka han lefde vid sitt universitet, och får jag hänvisa till de arbeten jag ut- 

 gifvit i sambaud därmed^. Af allt, som jag varit i tillfälle att se, protokoll, 

 skrifter, bref och anteckningar, framgår det tydligt, att denne stilla, fromme man 

 haft en synnerligen stor betydelse för sitt universitet, sin lärjungekrets och sin 

 omgifniug. Hans karaktär kan ej framträda klarare än ur hans bref, och är det 

 för mig en kär anledning att genom offentliggörandet af brefven till Retzius, hvar- 

 igenom mina föregående arbeten fullständiggöras, blifva i tillfälle att än ytter- 

 ligare sprida kännedomen om Florman, bvilkeus minne jag lärt naig i bög grad 

 vörda och hvilkens efterträdare vid hans älskade universitet, om ej ensam, jag i 

 all anspråkslöshet känner såsom en ära att för närvarande vara. 



Den Retzius-Flormanska brefväxlingen är af stor vikt för att få riktig upp- 

 fattning af anatomiens historia i vårt land. Då karolinska mediko-kirurgiska insti- 

 tutet i år firar sin hundraåriga tillvaro, finner jag än mera skäl att nu framlägga 

 denna publikation. Den visar den personliga förbindelsen mellan institutets allt mer 

 och mer ingripande befordrare af dess framåtskridande och anseende, Anders 

 Retzius, och Florman, Lunds universitets medicinska fakultets förnämsta person- 

 lighet. 



Arvid Henrik Florman, som var född 1761 på Tosterup vid Helsingborg, 

 blef student i Lund och tog där sin filosofie kandidatexamen 1781. Anders Jahan 

 Retzius, professor i naturvetenskap och ekonomi i Lund var nära vän till den 

 danske banbrytande veterinären Peter Chr. Abildgaard och har säkerligen gifvit 

 Florman rådet att resa till Köpenhamn, för att där utom medicin och kirurgi 

 studera veterinärvetenskap. 1783 kom Florman till Köpenhamn och uppehöll sig 

 där i tre år. Tydligen har han där börjat egna sig åt den komparativa anatomien, 

 hvartill Abildgaard uppmuntrade honom. Ar 1785 under vistelsen i Köpenhamn 

 utnämndes Florman till docent i anatomi vid universitet i Lund. 



Då han återkom till Sverige 1786 sökte han förgäfves anställning såsom vete- 

 rinär i Stockholm och på Strömsholm. Han säger själf, att han som docent väl 

 hade »något tilfälle til verksamhet och kunde äfven använda comparativa anato- 

 mien til förmån för de studerande så mycket mera som tilgången på mänsk- 

 liga anatomien var ganska ringa i brist på cadavera». Han säger ock, att »Hågen 

 til comparativa anatomien blef alt starkare i den mån mindre tilfälle gafs på 

 Anatomisalen att öfva anatomia hominis». Det var vid denna tid Florman hyrde 

 ett hus för att dissekera hästar, hundar och andra djur. — Vid den veterinärunder- 

 visning, som Florman till 1812 systematiskt lämnade i Lund, blef han i tillfälle att 

 alltjämt förrätta djuranatomiska dissektioner och undervisa i jämförande anatomi. 

 Han blef sålunda den förste egentlige komparative anatomen i vårt land. 



^ Gael M. Fürst, Arvid Henrik Flormaii och veterinärvetenskapen samt frågan om vete- 

 rinäruudervisning vid Lunds Universitet. Lunds Univ. Årsskrift Bd 35. Afdeln. 1, n:r 3, 1899 4:o. 



— Från krigsåret 1813. Bref till A. H. Florman från Bataljonsläkaren P. J. Bergelin och 

 Öfverfältläkaren C. F. Weltzin. Ur Tidskrift för Militärhelsovård 1896. 



— Ärkebiskop Andreas Sunesson. En antropologisk studie. Ymer 1908. 



