12 



Carl M. Fürst 



framgå utan att tröttna på vägen. Det är i min tanka icke så lätt, at få skickelige 

 lärare uti Anatomien, som uti andra vetenskaper; den som känner rätt besvärligheten 

 vid de Anatomiska functioner, den endast vet hvad för oötvervinnelig hog och ihär- 

 dighet som fordras för at icke öfvergifva dissectionen sedan man begynt den. Den 

 som något lagt hand dervid, den endast vet, at man ofta är nödsakad at öfvergifva 

 alla andra göromål för at få sina rechercher någorlunda fullbordade. Att vara 

 Anatomisk lärare, då man vill vara det med framgång och verkeligt gagn är verkeligen 

 svårt aldramäst i vårt land, der man knappast hunnit så långt at man vill tro en 

 gång den yteliga kännedomen deraf vara nödvändig för läkaren. Det är icke länge 

 sedan, som en läkare här vid Universitetet käckt begynte avancera den sats, at Anatomien 

 föga behöfdes för läkare och detta med den påföljd at jag hade så nära fått dissecera 

 för tomma väggar. 



Med den tilgång Herr Professoren har på subjecta Anatomica och med det biträde 

 som kan väntas af en och annan skickelig elev skall likväl svårigheten vid detta yrke 

 efter hand blifva mer och mer lättad, och Herr Professoren skall med tiden få til- 

 freds ställelse för sin möda. 



Anatomiska studiumet har för mig varit och är det ännu såsom en ouprödgad 

 åker, der man har alt jämt at göra med rödgande och planerande. För Herr Pro- 

 fessoren blifva mindre hinder i afseende på localen och andra omständigheter, och 

 Herr Professorens unga år göra at odligen blifver lättare. Gör emedlertid fordringarne 

 på Eleverna til en början icke för stora, men tilfällen til at lära så ymnoga som 

 möjeligt, men ordning, propretet och noggranhet äro likväl nödvändiga framför alt vid 

 en så beskaffad handtering, der hvarje handvändning gifver anledning til et motsatt 

 förhållande hälst hos ynglingar. Men förlåt mig sådant hvardagsprat — som passar 

 sig så mycket mindre, som Herr Professoren varit altid mera noggrann vid dissectioner 

 än jag. Jag talar likväl af välmening och då kan Gubben ej hålla tilbaka sit 

 radotteri. 



Jag vet ännu icke om min Osteologi fått någon recension, och jag ser ofta i tid- 

 ningarna derefter, meo ännu har jag icke bemärkt någon. 



Berling klagar emedlertid mycket öfver en ringa afsättning, men då han säger att 

 han ej afsatt mera än 7 à 8 exemplar i Stockholm tror jag honom dock icke, ehuru 

 jag annars befarar, at afsättning af böcker uti flinthårda Anatomien icke äro särdeles 

 at påräkna til vinst för boktryckare, men jag såge dock gerna at han ginge skadeslös 

 ifrån detta företag. För mig har det icke varit någon annan vinst än den at jag fått 

 våga band på några exemplar, som jag betingade mig af honom, och som jag aldeles 

 icke lämnat till salu, för att icke hindra den lilla afsättning som han här kunde hafva. 



Förleden termin har jag håilit föreläsningar öfver hjernan. Tilgången på cadaver 

 har efter vanhgheten varit ringa, ty vi hafva endast haft 4 st., af hvilka det ena var 

 så ankommet af förrutnelse at det icke kunde användas. Antalet af studerande Medici 

 äro omkring 10 à 12. 



Jag försökte förleden termin med kall injection med terpentin fernissa och mönja 

 2:ne gånger, men det ville i så måtto icke lyckas at injectionen ej stelnade tilräcke- 

 ligen, utan måtte jag gripa till min vanliga injections method. Må hända något fel 

 varit vid fernissan eller mönjetilblandningen. Det skulle intéressera mig, at veta om 

 den kalla injectionen deruppe brukas och på hvad sätt ? och om den reurserar. Det 

 vore vist förmånligt om den kunde användas, helst uti et kallt klimat. 



En god fortsättning af det ingångna året önskar af hjertat Herr Professorens 



tillgifne 



Lund d. 8 januarii 1825. Ärv. H. Florman. 



Min vördnadsfulla helsning till heders Gubben Hagströmmer och äfven till 

 andra Vänner ! 



Då Herr Prof. hedrar mig någon gång med bref, så var god och nämn äfven 



