24 



Carl M. Fürst 



vetenskapeliga. Och torde mera nu än tilförene vara nödigt göra skilnad på dem. Men 

 måhända jag har orätt, och jag tager gerna emot skäl och rättelser. 

 Med fullkomligaste högachtniug och Vänskap framhärdar 



Högädle Herr Professorens Ödmjuke tjeuare 



Lund d. 14 Mars 1827. Ärv. Henr. Florman. 



Unge Herr Holmbergsson kom lyckeligen hem och mår någorlunda väl, kan ock 

 gå något utan krycka. Jag ber kärhgen hälsa Prof. BiUing, Doctor Nehrman och flera 

 som kännas vid mig. Carl Nehrman ber hälsa. Han hushållar och practicerar sin 

 juridik. 



' Daniel Schakffenberg född i Lund 1800 eller 1801. fil. mag. 1823, med. lic. 29 nov. 1826. 

 Under studier på kirurgie magistern i Stockholm dog han i sitt 27:de år den 8 juni 1827. Således, 

 enligt hvad här i brefvet angifves, ej tre månader efter sin ankomst till Stockholm. Det är märk- 

 ligt, se huru många unga medici från Lund .som dogo under studietiden. G. Ljunggren, som reste 

 med Scharffenberg, dog äfven 1827 och Nils Löfberg 1833. Vanligen var det af tyfoidfeber eller, 

 såsom man plägade kalla den, lasarettsfeber, därför att nästan alla de unga medicinarna fingo den, 

 då de började sin tjänstgöring på de gamla infekterade lasaretten. 



^ Cael Jacob Sundevall, f. 1801, fil. mag. 1823, economise docent 1826. Skeppsläkare på ett 

 fartyg till Ostindien 1827 — 28 med. lic. 1829. Professor och intendent i zoologi på riksmuseum 1839. 



" Cabl Asmund Rudolphi f.- 1771 i Stockholm, professor i anatomi i Greifswald, död 

 såsom professor i Berlin 1832. Personlig vän till Florman. Se vidare om Flormans och Rudolphis 

 förbindelser i not till Bref 16 af Retzius bref till Florman, samt i mitt arbete i Tidskrift för mili- 

 tär helsovârd: »Från krigsåret 1813». 



* Juris professor Johan Holmbergssons son. Professor Holmbergsson var en af Flormans 

 närmaste vänner. 



Högädle Herr Professor! Bref 17. 



Glad öfver Herr Professorens vänskapsfulla hogkomst skrifver jag nu genast för 

 at yttra mitt deltagande och fägnad öfver Herr Professorens tilämnade ändring från 

 status quo, och önskar af hjertat lycka och välsignelse till valet. Visserligen torde det 

 väl äfven göra någon ändring eller uppehåll på den vetenskapliga banan. Men jag vore 

 obillig om jag icke önskade och unnade någon ledighet ifrån trägna och stundom trå- 

 kiga göromål. Således fägnai' jag mig högeligen och tackar för det visade förtroende 

 som tils vidare blifver hos mig inneslutit. 



Jag tackar rät mycket för visade godheten emot Cand. Ljunggren. Han är icke 

 något geni, men jag har märkt honom vara arbetsam icke utan framgång och oförtruteu 

 til göromål. Tit:i yttrande om M. W. instämmer aldeles med min fattade opinion om 

 honom här. Månne icke Sundevall kunde få något förordnande såsom Extra Bataillons 

 Läkare för sin utkomsts skull? Tit. känner honom. Det är en sedig och flitig yngling, 

 god observatör. 



Den casus, som Herr Professoren uti sitt bref upgifvit tj'ckes icke vara aldeles 

 olik den jag anfört uti min Disputation de costarum depressioue, hvilken jag derföre 

 tager mig friheten öfversända. 



Det går långsammare än jag förmodade med utgifvande af Splanchnologien, så at 

 jag icke en gång ännu vågat annoncera till- subscription, ty det är mj'cket ovist, om den 

 renskrifning jag nu begynt med icke blifver än en gång calfattrad, och ornskrifven. Det 

 blefve icke så svårt om jag skulle blott utgifva det Anatomico-topographiska, men det 

 som angår det Physiologiska, pathologiska och comparativa håller det svårast, ty der 

 blifver nästan dageligen något nytt i synnerhet vid de delar, som nu blifva fråga om : 

 ehuru min mening vist icke är at anföra alt hvad som därvid kan vara godt, men för 

 at känna det hufvudsakligaste måste man hafva sett sig tämmeligen vida om. Den le- 

 dighet jag förra och denna terminen haft från publika lectionerna trodde jag skulle 

 blifva aldeles tilräckelig för mig at avancera et vackert stycke fram, — Men iblandt 



