Arvid Henrik Flormans bref till Anders Retzius 



27 



' Fästmön var Wendela Sofia Westerbekg, dotter till brukspatronen på Gusums bruk 

 Erik Wilhelm Westerberg och Anna Charlotta Gildeberg. 



' Carl Fredkik Fallen, f. 1764, docent i botanik och ekonomi i . und 1792, prof. honorarius 

 och demonstrator i botanik 1810, professor i naturalhistoria 1812, död 1830. 



Högädle Herr Doctor och Professor! Bref 19. 



Det är nu så lång tid sedan jag hade det nöjet skrifva Herr Professoren till, att 

 jag blyges för mitt drögsmål. Någon anledning dertill har varit sjuklighet och en skral 

 hälsa under många göromål under denna mycket sjukliga tiden här omkring. Dertill 

 kommer, att min tid denna terminen mycket uptages med tentamina som så mycket 

 hopat sig nu en tid, och för min döfhets skull måste jag tentera hvarje examinandus 

 för sig. Likväl fick jag et bref expedierat till Herr Professoren i slutet af Mars månad, 

 h vilket jag skickade med en Medicine Candidat Minton \ som ärnade sig till Stockholm. 

 Denna resa blef likväl instäld och i förra månaden fick jag först detta bref tilbaka. 



Jag tackar emediertid för brefvet med Doctor Wahlberg ^, som är en ganska hygge- 

 1ig man och alla voro här interesserade af hans umgänge. Han uppehöll sig här flera 

 dagar innan sin afresa till Köpenhamn, der jag sport at han skall varit sjuk af frossan, 

 som lärer vara lika så gängse der, som här hos oss.. 



Redan i början af Mars månad fick jag tilfälle att skicka det bandet af Blainville, 

 V organisation des Animaux, som Hr Professoren hade den godheten låna mig. Gross- 

 handlaren Centervall, som lofvade den med, kom så hastigt att resa up, att jag icke 

 fick tilfälle, att skrifva något bref med, utan blott i en hast couverterade boken. Emed- 

 iertid hoppas jag att Herr Professoren rigtigt erhållit den, så att jag nu kan aflägga 

 min ödmjuka tacksägelse för den bevisade godheten, att låna mig denna så väl som 

 Desmoulin's Anatomie, hvilken jag hade den äran skicka förlidet år. 



För ungefär 2:ne månader sedan då jag sände till LifMed. Ekström liquiden för 

 Läkare Sälskapets handlingar jämte års afgiften hade just ett egit slags och förmode- 

 ligen sälsynt broek förekommit hos mig här på Anatomisalen i de dagar, hvaröfver jag 

 lämnade en kort beskrifning, som jag då kunde i form af bref fatta den. Jag önskade 

 garna veta dess tankar derom, och om han tror denna casus vara af något intresse skall 

 jag framdeles litet noggrannare och ordentligare beskrifva denna händelse och öfver- 

 sända för att in föras uti Läkare Sälskapets skrifter, om så åstundas. 



Uti Meckels Archiv läste jag för någon tid sedan en afhandling om pori cutanei 

 af Eichorn. Det förundrade mig, at han gort så mycket väsende af en sak som både 

 jag och troligen de fleste, utan just at vara Anatomer, kunnat observera utan microscop 

 på sina fingeränder. Detta har jag för öfver 20 år sedan, och så ofta jag läst öfver 

 huden, omtalat på mina lectioner, utan att anse det för något nytt, emedan det är så 

 uppenbart tydeligt för hvar och en som vill det anmärka. Ja, sjelfva kanalerna till 

 porerna äro märkeliga. 



I anledning af en observation, som jag icke länge sedan läste uti Frorieps Notizen 

 försökte jag at efter den der gorda korta och ofullständiga anvisning koka ett os tem- 

 porum af et fullgångit foster uti vax och höll det sedermera någon tid uti utspädd salt- 

 syra, hvarigenom jag fick Labyrinthen i örat fylld med vax och blottad för bensub- 

 stantsen. På detta sättet fick jag ett tämmeligen vackert vaxprœparat af canales semi- 

 circulares med sina ampullae, men Snäckan hade icke lyckats så väl. Torde hända att 

 det lyckas bättre för mig en annan gång, eller ock för någon annan. Skulle detta låta 

 sig göra, så vet jag intet bättre medel, at få et säkert vaxpraeparat af dessa cacherade delar. 



För Herr Professorens vänskapsfuUa godhet och besvär med subscriptions listan på 

 den tillämnade delen af min splanchnologie tackar jag ödmjukeligen. Den listan som 

 jag fick från Herr Professoren var den ömnigaste af alla. Från Upsala fick jag genom 

 Hr Professor Åckermans * omsorg några, men inalles har jag icke ännu hunnit till hundrade 

 talet fullt, så att jag vet icke, huru det går med tryckningen, om jag också skulle 

 kunna företaga mig den, och jag tviflar på, att Tit. Berling vill gå i befattning dermed. 



