30 Carl M. Fürst. 



omskrifvit en gåug förr, emedan Berling icke kan begynna någon tryckning före midt- 

 sommar, om jag då lefver. Jag är m3^cket räddare nu än för 20 — 30 år sedan at 

 låta trycka något, det sker altid med mycken circumspektion. Nå! i afseende på fjäro- 

 böcker, som sättas i hand på unga och oöfvade, kan det må hända behöfvas, ty der 

 är det icke så lätt att trâfïa det som är emellan för mycket och för litet, så att det 

 hufvudsakeliga icke förfelas åt ena sidan och å den andra icke oreda beredes genom 

 raångfaldigheten. 



Hvad tycker Tit. om Broschet's arbete öfver venerna. Visserligen behöfde Ana- 

 tomien och behöfver ännu mera underrättelse om venösa systemet. Svårigheten att 

 ådagalägga det och göra det åskådeligt der dess plexuositeter äro mångfaldigade är och 

 blifver et märkeligt hinder för framgången af dess kännedom. I afseende på venosi- 

 teten uti benen synes Broschet gått längre fram än hans föregångare^ så vida jag känner. 

 Man plägar vanligen säga att det är lättare at begynna än sluta, så är det icke med 

 venerna, deras slutstammar kan man få reda på, men huru deras början? Broschet 

 begynner deras beskrifning från stammarna och måhänrla i afseende på läromethoden 

 det är ock det bästa, hälst så länge man icke har rätt på origines. 



Nu har mina observationer på hästögat med maskeu uti uphört, ty ögat eller 

 rättare sagt cornea har blifvit så dunkel, att man icke kan se det invändiga kräket ty- 

 deligt. Sista gången jag såg det, kunde jag något litet skymta masken, som tycktes 

 hafva något förminskats. Hästen ser med det andra ögat. Jag skulle önska att han blefve 

 snart blind äfven på detta, ty då torde Ehrengranat lerana subjektet till Anatomisering. 



För någon tid sedan såg jag här på Auatomisalen ett för mig ganska nytt och 

 interresant factum på en Karl, som haft buk Vattensot med mycket svullna lår och 

 ben, men benens svullnad var hård. Vid dissectionen fants cellulosan i låren mycket 

 svullstig af en mängd fett. Men hela massan, som utgjorde delarna nedan för knäen 

 var fett utom de egenteliga benen. Musklerna voro hvita och så öfver alt förvandlade 

 uti fett, att kött trådarna, som bibehållit i någon mån sin stråliga form, voro förvand- 

 lade uti tydeliga fett trådar, så att fettet kunde krammas utaf dessa fibrer liksom af 

 en fettväf. Gräntsen emellan dessa fettvandlade muskel trådar och senorna var förträffe- 

 ligen distinguerad, emedan sentrådarna voro så mycket gläntsande emot fettmassan. 

 Känner min Bror, om en sådan fett vandling förekommer ofta? Jag har väl sett muskel- 

 förvandlingar förr, men icke til en så tydelig och bestämd fett massa. Månne man icke 

 kan anse detta tilfälle för en morbus cellulosae til sin början? 



Huru går det med den tilämnade Läroförändringen i Medicinska vägen? Blifver 

 det en Riksdags fråga annorlunda än i afseende på anslaget dertill? 



Men nu är tid att sluta, jag gör det med samma önskningar som i hörjan af mit 

 bref icke allenast för dit sanna väl utan ock för din älskade hälft, som jag ber att Du 

 hälsar kärligen och säg henne att jag är 



Din gamle Vän och tjenare 

 Lund d. 19 Febr. 1829. Ärv. Henr. Florman. 



Profess. Hylander och dess Fru äro friska, lika så Fru Tegman som ber mycket 

 hälsa. Jag råkade henne i går hos Generalskan Struzenfelt, som då var mycket sjuk 

 och nära döden. I dag är hon bättre. Vi hafva jämt slädeföre, som fortfarit snart 

 2:ne månader, hvilket är sällsynt här. Kölden är tämmeligen stark stundom til 15 

 grader. En och annan dag har varit mildare väderlek, men kölden har snart fattat uti 

 igen. Prof. Rabbén slapp at läsa publice denna termin. Licentiat Lovén läser i stället 

 Physiologien. Prof. Liljevalch är nu frisk. Rosenschöld i Stockholm. 



Gode Vän och Broder! Bref 22. 



Med hjertelig fägnad och intéresse har jag haft den äran emottaga k. Brors vän- 

 skapsfulla skrifvelse. Fägnande var det mig at k. Bror vid sit nya bohag befinner sig 



