44 



Carl M. Fürst 



ting — men de lärde behöfva icke lära utan de olärde. — Det är altid godt att håfva 

 någon regel för sig och terminus a quo. 



För öfrigt ville jag hemställa några dubier: l:o Om icke storleken och formen i 

 atria cordis något ändras i den mån man beg3'nt injectionen från vena cava superior 

 eller från vena pulmonalis och om icke det atrium som först fylles blifver störst eller 

 mäst utvidgadt. 2:o Om icke Valvula Eustachii förlorar något i sitt naturliga läge 

 då injectioner sker från vena cava sup.? 3:o Månne icke Tuberculum Loweri skulle på 

 figuren vara marquerad med egen bokstaf? 4:o På andra sidan, sista raden står vin- 

 spiritus menas dermed vanligt bräiivin eller sprit? 5:o På femte sidan 2:dra raden i 

 sitt rätta förmak månne dermed menas högra förmaket? eller straxt derefter talas om 

 valvula Eustachii. 6:0 Orden ungefär midt på sjette sidan: stadnar i en tvähogsen 

 ställning förstår jag ganska väl meningen af, och kunde måhända icke naivare uttryckas 

 men någon torde stöta sig på ordet tvähogsen om et liflöst ting. 7:o På samma sida 

 näst den sista raden står vänstra kammaren, men lärer menas vänstra atrium. 8:0 På 

 7:de sidan tredje raden ifrån och med den nedersta namnes Lowers tuberculum. 

 Månne icke här kunde med någon bokstaf hänvisas på figuren ? 9:o Med Musculatur 

 förstås väl Muskel väfnaden, Muskel väsendet, Muskel structur etc. 10:o Förklaringen öfver 

 Tabellen kan jag tänka blifver vidlöftigare än den är här upförd. Att Tit. på alla 

 figurerna utmärker lika delar med samma bokstäfver bidrager ganska mycket till tyde- 

 ligheten, hvilket så väl behöfs' för att kunna föreställa de inre delar tydeligt, hvilket 

 ändå blifver svårt nog att déchiffrera för den som icke sedt prgeparaterna. 



Nu får jag sluteligen bedja K. Bror förlåta att jag nämnt dessa minutier, men 

 den som icke kan mera fäster sig vid det smärre. 



Gerna ville jag gifva förslag på någon Läkare till det lediga rummet efter Odhe- 

 lius ^) och jag tillstår att jag gerna ville föreslå Professor Liljewaich, ^ ty om icke just 

 publika skrifter vore så mycket talande bevis för honom så kan ingen neka hans stora 

 förtjenst om Academien såväl i hänseende till Accouchements huset som till under- 

 visningen uti accouchements vetenskapen hvarigenom han varit till mycken nytta för 

 Universitet och för hela landet. Kgl. Vet. Acad. skulle derföre i min tanke icke fel- 

 taga sig på detta val om annars icke något i dess stadgar kunde vara deremot, eller 

 att de nödvändigt förutsätta afhandlingar i deras skrifter, ty med alla sina verkeliga 

 och sanna förtjenster kämpar han icke på författarebanan. Föga vinter hafva vi, 

 någon frost om nätterna men vägarna djupa. Mycken sjukdom, ibland ungdom och 

 barn bröstsjukdom, håll och stygn, någon gång scharlakans feber, påssjuka, catarrher 

 sällan frossor. 



Med högaktning och vänskap 

 Min käre Broders ödmjuke tjenare 

 Lund d. 20 Mars 1834. Ärv. H. Florman. 



' Erik Odhelius, f. 1760, Med. d:r i Uppsala 1785, t. f. adjunkt i obstetrik i Stockholm, 

 militärläkare 1789—90 och 1808. Led. Vet. Akad. 1809, död 1834. 



^ Gael Fredrik Liljewalch, f. i Lund 1770, med. d:r 1794, anatomie prosektor 1801, pro- 

 fessor i obstetrik 1810 och enligt öfverenskommelse med Florman undervisande 1812 i kirurgi. Led. 

 Vet. Akad. 1835, emeritus 1843, död 1844. 



Vördaste Heders Vän och Broder! Bref 36. 



Icke allenast för K. Brors tvänne ärade skrifvelser på detta ingångna året får jag 

 aflägga min ödmjuka tacksägelse, utan ock för besväret med mina böcker till Ht 

 Archiater Weigel till Kgl. Vetenskaps Academien och til Sv. Läkare Sälskapet. Den 

 högaktning jag var skyldig dessa ställen tycktes fordra denna uppmärksamhet ehuru 

 ringa boken i sig sjelf kunde synas. Men då jag icke nu mera tilltror mig var till 

 gagn för egenteliga vetenskapeliga afhandlingar ville jag yttra någon verksamhet uti po- 



