Arvid Henrik Flormans bref till Anders Retzius 



47 



tilståudet har varit obetydligt. Några Rheumatismer hafva här och der förmärkts och 

 ännu har icke kikhoste Epidemien uphört. 



Doctor Lovén ^ (Prof. Liljevalchs svärson) och Liljevalchs son, Magister Liljevalch, * 

 hafva i sommar gjort en excursion till Berlin och äro nu återkomna. 



Med sann högaktning framlefver 



1 Carl Gustaf Schönbeck, f. i Lund 1786, fil. d:r 1811, med. d;r 1818, docent i fysik 1812, 

 adjunkt i obstetrik 1819. direktör för kliniska institutet 1823, stadsläkare i Lund 1822, stadsläkare 

 i Göteborg 1835, professors n. h. och v. 1842, död 1860. 



Af dessa gårdar är den ßetziusska på västra sidan af Bredgatan den minst förändrade. 

 De flesta äro nedrifna. 



^ Nils Heneik Lovén, f. 1801, fil. d:r 1823 i Lund, med. d:r 1831, docent i teoretisk me- 

 dicin 1829, anatomie prosektor 1838, professor i teor. medicin och rättsmedicin 1847, död i 

 Lund 1877. 



* Petee Olof Liljewalch, f. i Lund 1807, fil. mag. 1829, med. d:r 1836, docent i obstetrik 

 i Lund 1887, Öfverfältläkare, död 1877. 



Den öfversända mycket vackra och nitida afhandHngen om tänderna, hvilken 

 k. Bror behagat genom Hr Prosector Sundevall förära mig, har jag mycket fägnat mig 

 åt och aflägger derföre min ödmjukaste tacksägelse. Muntrande var det för mig, att 

 se mig ännu vara uti Tit:i benägna hogkomst fastän jag så litet eller nästan intet kan 

 befatta mig med de Vetenskapeliga åtgärder, som tilförene interesserat mig. Nu mera 

 sedan minnet är försvagat, så att jag glömmer ofta den ena dagen hvad jag företagit 

 den andra, kan jag endast förnöja mig öfver andras framsteg. — Utaf Tit. Afhandling 

 ser jag att den finare tändernas structur redan blifvit anmärkta af Leuwenhoek. Under- 

 ligt nog att den varit så länge förgäten, men det är så sakernas vanliga gång, att en 

 släpper, en annan tager vid i stället — och tingens värde är icke utom nyckningar. 

 Emedlertid torde de microscopiska observationer leda till närmare kännedom om åtskilliga 

 organers structur. Det förekommer mig som tand-ben- och hornbildningen stodo nära 

 hvarandra, isynnerhet förekommer det mig som betarne hos somliga djur hade någon 

 närmare likhet med hornen än andra tänder. Månne icke betarne hos Sus babj'rossa 

 eller hos våra allmänna svin växa oupphörligen ! Jag har aldrig sedt någon spetsig 

 rot på svinens betar, utan vidöppen. Ännu märkligare är detta på somliga djur der 

 man finner tänderna utgöras af emboitterade skålar, såsom Görarps Stalactier. Åtskil- 

 liga fiskars tänder t. e. Geddans synes mig vara productionen af sjelfva käkarna och 

 lära ej genereras af någon pulpa icke heller lära de hafva någon crusta adamantina. 



Här på Anatomisalen har jag förvarat ett i sit slag egit praeparat af tänder der 

 2:ne medlersta framtänder af en häst finnas sittande uti sin maxill fult utväxta med 

 sina fullkomliga kronor, men roten af hvardera, som skutit up mot tungan till, är ut- 

 vidgad till en art mindre krona, som har likhet och daning som en vanlig framtands 

 krona hos hästen försedd med en art crusta. Förmodeligen om denna hästen fått 

 lefva hade dessa rötter utvuxit till ordenteliga tänder in i munnen. Underligt nog om 

 ifrån ett tandben skulle danas tandkrona å båda ändar. Jag är ledsen öfver att ej 

 hafva visat Tit. någon gång denna ovanliga bildning. Jag tog detta benstycke -från 

 Anatomisalen på Berlinska Veterinair skolan likväl med tillåtelse af Prosector der, som 

 ej märkte denna egenhet, och således icke heller satte något värde derpå. 



Jag har altid trodt att mjölktänderna, som fällas undergå någon tabescence och 

 att någon del af dem vanligen absorberas — men må hända jag missförstådt den obser- 



Lund d. 8 October 1835. 



Min käre Broders 

 troödmjuke tjenare 

 Arvid H. Florman. 



Gode Heders Vän, Käre Broder! 



Bref 38. 



