12 



],ud\vig Ramberg 



undaiitng neddrivna under åren 1898 och 1899, under det att brunnarna n;r 19— 

 36 äro borrade mellan 1904 och 1911. Den lägre lialten av magnesia och alkali- 

 salter i de västligaste brunnarna skulle i så fall bero därpå, att lagren i denna trakt 

 under längre tid varit utsatta för starkare utlakning genom det ur borrhålen upp- 

 strömmande vattnet, under det att de längre österut belägna lagren blott varit under- 

 kastade utlakning genom den naturliga grundvattenströmmen. Ett visst stöd får 

 denna uppfattning genom jämförelse mellan förf:s analyser från 1911 och följande, 

 av Aug. Olbees under år 1899 utförda analyser (omräknade av förf.): 



Brunnens 

 nummer 



Dag för 

 provtagning 

 J899 



Kalk 

 mg/liter 



Magnesia 

 mg/liter 



Järn 

 mg/liter 



3 2 



51 B 



sr 



a 



1 Klor 

 1 mg/liter 



Svavelsyra 

 mg/liter 



Kiselsyra 

 mg/liter 



1 





139,4 



18.2 



5.8 



52.4 



63.7 



3.G 



25.0 



1 



"A 



138.1 



16.1 



5.8 



52.4 



46.0 



2.0 



30.0 



6 



'/2 



130.2 



16.5 



2.8 



47.5 



33.7 



2,7 



30.0 



7 



-Ve 



146.9 



13.9 



8.3 



40.8 



24.7 



2,3 



43.3 



8 





109.6 



15.8 



8.2 



36.3 



22.0 



2.0 



40.0 



9 





120.1 



70.5 



3.1 



272.6 



289.1 



40.0 



33.0 



10 





136.1 



36.9 



2.4 



298.2 



216.1 



6.9 



34.0 



11 





140.1 



37,8 



1.4 



252.6 



198.4 



4.3 



28.0 



12 





134.1 



32.5 



3.9 



124.1 



108.0 



spår 



32.0 



15 





220.2 



173.4 



2.4 



1484.9 



1204.6 



5.5 



34,0 



Jämförelsen visar, att såväl magnesia- som alkalisalthalten hos n:r 9 och 11 

 avtagit ganska avsevärt sedan 1899. Emellertid får ej förbises, att n:r 1, 6, 7 och 



8 redan 1899, således blott omkring ett år efter brunnarnas borrning, visa samma 

 relativt låga halt av magnesia och alkalisalter som n:r 9 och 10 A år 1911 (13, resp. 



9 år efter borrningen), ej heller att den under 1904 neddrivna brunnen n:r 32 har 

 betydligt högre magnesia- och alkalisalthalt än de närbelägna och lika djupa, men 

 betydhgt yngre brunnarna n:r 28, 30 och 31 (borrade under 1908 och 1909). Det 

 hittills föreliggande materialet är sålunda ej tillräckligt för dragandet av fullt bin- 

 dande slutsatser, och det måste därför förbehållas framtida undersökningar att med 

 säkerhet avgöra, huruvida en avgjord njinskning av magnesia- och alkalisalthalten 

 verkligen äger rum genom lagrens fortskridande urlakning. Någon betydhgare minsk- 

 ning av Jcal/chalteii torde på grund av de geologiska förhållandena knappast vara 

 att vänta, och jämförelsen mellan mina och Olbers' analyser visar, att en sådan 

 ej heller ägt rum under tiden mellan 1899 och 1911. 



I nedanstående tabell anföras resultaten av några av Prof. J. Lang ntförda 

 analyser ^ å vatten från borrbrunnar, som med största sannolikhet tillhöra samma 



' Analyserna finnas anförda i Bilaga n:r 10 till Malmö drätselkammares protokoll för 1893. 

 Tyvärr har förf. ej lyckats få kännedom om de analyser, som prof. Lang under 1887 och 1888 

 utfört för Malmö stad. 



