44 



Herman P. A. Fnnkqnist 



icke på u<ågot ställe kunnat undersökas, samt att zonen med Climacograptus rugoms 

 TuLLB. vid Fågelsång skiljes från den överliggande zonen med Cnlymmene dilatata 

 TuLLB. av ett tumstjockt band av vit, plastisk lera. Senare har emellertid visats 

 av Olin ^, att ortliisskifferns förhållande till skiffern med Climacograptm ruyosus 

 TuLLB. vid Fågelsång blivit fullstcändigt missuppfattat av Linnarsson och Tullberg. 

 Det föreligger nämhgen en förkastning mellan sistnämnda båda skiffrar. Då vidare 

 Tullbergs zon med Cidymmene dilatata Tullb. i såväl faunistiskt som petrografiskt 

 hänseende överensstämmer synnerligen väl med en del av lagerserien mellan ortocer- 

 kalkeu och ciinganiskiffern vid Tommarp, torde densammas geologiska ålder genom 

 mina undersökningar blivit fullt bestämd. 



Vad Trinucleus coscinorrhinus Ang. beträffar delar jag Tullbergs ^ mening, då 

 han betvivlar Angelins uppgift, att denna art skulle förekomma i Fågelsångs ortocer- 

 kalk. I Lunds universitets geologiska museum finnes en av Hadding från lokal 

 E 46 i Fågelsång insamlad kalkstensstuff med en trinucleusart. Enligt etiketten 

 skulle stuffen bestå av ortocerkalk. Trinucleusarten i fråga kunde alltså misstänkas 

 vara Trinucleus coscinorrhinus Ang., då ingen annan trinucleusart någonsin anförts 

 från Skånes ortocerkalk. Vid närmare granskning har jag emellertid funnit, att 

 den av Hadding påträffade arten ej är Trinucleus coscinorrhinus Ang., och då Ek- 

 ström ^ och jag genom undersökning på platsen visat, att kalkstenen på lokal 

 E 46 ej är fast anstående, torde ej heller Haddings fynd strida mot Tullbergs åsikt, 

 att Trinucleus coscinorrhinus Ang. sannolikt ej förekommer i Fågelsångs ortocerkalk ^ 

 Vài'en 1917 företogo Ekström och jag en undersökning av ortocerkalken på lokal 

 E 21 a i Fågelsång och kunde härvid konstatera, att lagren närmast under övre di- 

 dymograptusskiffern bestå av limbatakalk, vilket torde få anses som ett ytter- 

 ligare bevis för riktigheten av Tullbergs uttalande i frågan. Tullbergs uppgift, 

 att v. Schmalensee i skiffern med Culymniene dilatata Tullb. vid Fågelsång funnit 

 ett huvud, troligen tillhörande Trinucleus coscinorrhinus Ang., överensstämmer där- 

 emot synnerligen väl med mina åsikter om orthisskifferns geologiska ålder. 



I västra Skåne kommer närmast ovanpå limbatakalken övre didymograptus- 

 skiffer och därpå undre dicellograptusskiffer. Från Andersön meddelar Hadding ^, att 

 Trinucleus coscinorrhinus Ang. förekommer tämligen rikligt i undre delen av ogygiocaris- 

 skif fern och i enstaka exemplar även i översta delen av ortocerkalken. Denna senares 

 ålder härstädes har Hadding visserligen ej uppgivit, men då han i densamma funnit 

 Asaphus tecticaudatus Steinh., som av Lindström ^ ansågs tillhöra övre röd och övre grå 

 ortocerkalk, torde den sannolikt kunna sidoställas med platyurus- eller centauruskalken 



' Olin 1006, sid. 13 och 14. 



Tullberg 1882: 3, sid. 261. 

 ' Se Lunds Geologiska Fältklubbs protokoll den 23 nov. 1916. 

 Ar 1910 (sid. 70) meddelar visserligen Moberg, att Trin. cosc. Ang. finnes i ortocerkalken 

 på lokal E 21 b, men då arten ej särskilt omnämnes av honom 1907, torde uppgiften ha hämtats 

 från Angelin. 



° Hadding 1913: 2, sid. 75. 

 " LiNDSTKÖM 1888. 



