10 



Herman P. A. Funkquist 



dillo till orthoeeratitkalkeii ; men han känner honom endast med säkerhet från 

 öfversta afdelningen af kalklagret vid Wåmb. Äfven jag har funnit Nileus Arma- 

 dillo vid Wåmb i skiffer, som mellanlagrar kalken högt uppe i lagret, och jag 

 undrar, om icke denna skiffer och den därpå närmast liggande kalken måste räknas 

 till LiNNARSsoNs bejrichiakalk, ty jag har ett stycke högre upp, men ännu inom 

 kalklagret funnit Cijhele Lovéni, hvilken Linnarsson endast funnit i den ofvan 

 beyrichiakalken liggande trinucleidskifferu. — Den talrikt förekommande trinucleus- 

 arten synes mig snarare vara ett bevis för än emot min åsikt, äfven om han skulle 

 befinnas vara identisk med Angelins Trin. coscinorrhirms, som uppgifves förekomma 

 i orthoceratitkalken, ty denna art, och därmed hela släktet, kommer troligen att ut- 

 mönstras ur orthoceratitkalken enligt Linnarssons begränsning af detta lager. Vid 

 Stengrafslius, n:r 37, fanns samma Trinucleus och Leptaena (?) som vid n:r 13, 

 ehuru endast i lösa skifferbitar. Det härefter följande skifferlagret, n:ris 24 och 25, 

 synes motsvara det af Törnquist ' i hans af handling: »Geologiska iakttagelser öf ver 

 Fågelsångstraktens Undersiluriska lager» med b betecknade och orthisskitïer be- 

 nämnda lagret, att döma af prof från detsamma, förvarat i Lunds geol. museum. 

 Man kan kanske tillsvidare föra det hit.» 



Wallins stuffer från Tosterup finnas i Sveriges Geologiska Undersöknings 

 museum och innehålla Nileus Armadillo Dalm., Ogygiocaris concentrica 1>inrs., Ftycho- 

 pyge glabrnfa Ang., Trinucleus coscinorrhiiius Ang. och Ampyx rostratus Sars. 



Då LiNNARSsoN ^ år 1874 gjorde sin resa i Skånes silurtrakter, påträffade han 

 ej de av Wallin beskrivna skiffrarna vid Tosterup, men uttalade dock som sin 

 åsikt, att den »grå skiffern med kalklager» svårligen skulle kunna motsvara de 

 skånska bildningar, som han fört till chasmopskalken, ty dessa äro skilda från 

 ortocerkalken genom mellersta graptolitskiffern. 



Såsom ekvivalent till Västergötlands undre graptolitskiffer omnämnde Linnars- 

 soN en vid Järrestad förekommande grönaktig skiffer, innehållande Phyllograptus 

 angustifolitifi Hall, Bidymograptus hirundo Salt. och en då obeskriven art av det 

 senare släktet. 



Med ledning av skärningar vid Järrestad, Tosterup, Tommarp och Fågelsång 

 m. fl. platser uppställde Linnarsson ett de skånska kambriska och ordoviciska lagren 

 omfattande schema, varur följande detaljer anföras: 



»Chasmopskalk. Grönaktigt grå skiffer med kalkhvarf. Karakteristisk förste- 

 ning: Ampyx rostratus. Ex. Jerrestad. 



Mellersta graptolitskiffer. Svart lerskiffer. Karakteristiska försteniiigar: Didy- 

 mograpsus Miirchisoni (nederst), Dicellograpti och Dicranograpti (hufvudsakligen 

 i midten). De ymnigast förekommande arterna äro dock Diplograpsus pristis (i 

 midten) och Climacograptus teretiusculus (genom hela lagret). Ex. Fågelsång, Tosterup, 

 Jerrestad. Motsvarar den till Upper Llandeilo hänförda skiffern vid Moffat i Skottland, 



» TöENQuiST 1865, sid. 6. 



' LiNNAESSON 1875: 1, sid. 273, 275, 282 och 283. 



