Om käjsarsnittets ställning inom den nutida förlossningskonsten 



7 



Falleu kunna för övrigt grupperas på följande sätt: 



Missförhållande mellan huvudet och bäckenet 



Myom 



Eklampsi -|- förtidig lösning av placenta 



Placenta prsevia 



Vagiualstenos 



Tvärläge + uterus arcuatus 



Chondrosarcoma pelvis 



Hotande uterusruptur 



75 fall med 1 död (peritonit) 



8 » » 1 » (ileus) 



10 » » 3 » (eklampsi) 



7 » » 1 » (emboli) 



3 » 

 2 » 



1 



» 



» 



S:a 107 



6 



Beträffande resultaten för barnen, så dogo 9 under eller snart efter för- 

 lossningen. Av dessa nio barn voro emäilertid 7 döda redan före operationen, som 

 i dessa fall utfördes för eklampsi, förtidig lösning och prsevia. De övriga 2 barnen 

 föddes levande, men dogo strax efter operationen, det ena av en missbildning i 

 järtat (33), det andra genom blödning från navelsträngen (70). Det sista faller kli- 

 niken till last, och resulterar i en dödlighetssiffra för harnen av 1 fall på 99 =: 

 ungef. 1 7o- Om ej detta fall förekommit — och det hade icke behövt förekomma 

 — , så hade även vår serie bekräftat den gamla erfarenheten, att käjsarsnittet icke 

 medför någon risk för de barn, som leva vid operationens början. 



Ett förhållande, som alltid ansetts inverka på resultaten, är den tid, som 

 förlossningsarbetet pågått, då operationen utföres. Se vi på våra fall ur denna 

 synpunkt, så finner man, att operationen i några fall utförts före eller samtidigt 

 med värkarnas början, medan i andra fall pat. opererats längre tid efteråt, 60, 70, 

 80, ja i ett fall ända till 98 timmar efter förlossningsarbetets början. I alla dessa 

 fall har resultatet varit gott. 



Så vitt jag Tean se, har förlossningsarbetets längd icke häller haft något på- 

 visbart inflytande på operationens utgång. Det som bestämmer denna, är i de flesta 

 fall infektionen, och denna beror iclce så myclcet av tiden sedan förlossningens början, 

 som av tvänne andra vilcliga faktorer, antalet och arten av föregående inre undersök- 

 ningar samt den tid som förflutit efter hitinbristningen. 



Beträffande hinnbristningens betydelse, så vet varje obstetriker, att ju längre 

 tid som förlöper mällan denna och barnets födelse, desto oftare kan man vänta 

 temperaturstegriug redan under förlossningen. Förklaringen härtill torde vara den, att 

 den bakterieflora, som vi veta finnes i varje kvinnas slida, under vanliga förhållanden 

 är relativt, oskadlig tack vare det sura vaginalsekretet, som nedsätter dess virulens. 

 Men då hinnorna brustit, omspolas dessa mikroorganismer ständigt av fostervatten, 

 som reagerar alkaliskt och som är gynsamt för deras trevnad. Deras virulens blir 

 härigenom återväckt och kanske ytterligare förhöjd, och dröjer det nu länge med 

 förlossningen, få de tillfälle att komma upp i uterus och temperaturen stiger. Detta 

 sker alltså även utan inre undersökningar. Det är dessa fall som räknas till »själv- 



