Om käjsarsnittets ställning inom den nutida förlossningskonsten 9 



Med all den respekt jag hyser för Kerrs suuda omdöme om obstetriska spörsmål, 

 vågar jag dock anse denna hans ståndpunkt för sträng. Till stöd för min upp- 

 fattning anför jag fall 32, då modern i hemmet varit underkastad fyra inre un- 

 dersökningar av en tvivelaktigt ren hand, och hinnorna ännu voro hela. En even- 

 tuell infektion kunde här sannolikt förebyggas genom livmoderns avlägsnande. För 

 en 44-årig kvinna vore detta utan betydelse för hennes framtida välbefinnande, 

 men vem ville taga på sig ansvaret att perforera hennes foster — det enda hon 

 hade utsikt att få? 



Beträffande resultatet i övrigt hänvisar jag till tabellen. 



2. Teknik. 



Den teknik, som i de flesta av våra operationer kommit till användning 

 är följande. 



Ar beslut redan förut fattat, att käjsarsnitt skall utföras, t. ex. hos en 

 patient som redan förut undergått denna operation, och vars bäckenmått sålunda 

 äro kända, så utföres ingreppet på förut bestämd dag, då man kan antaga, att 

 pat. är fullgången, oberoende av om värkar börjat eller ej. Farhågorna, att hlöd- 

 ninyen från literns sJcnUe hU rikligare, om värkarna ännu icke börjat, ha visat sig 

 ogrundade beträffande vårt material, och samma uppfattning hyses av Paul Bar 

 Det är en stor fördel att kunna operera på den tid som bäst passar, då pat. är 

 på vanligt sätt förberedd beträffande både desinfektion, lavemang o. d. Under 

 pågående förlossning opereras naturligtvis efter situationens krav. 



Vanlig desinfektion av buken med jodtinktur. Narkos med eter droppvis; 

 ingen föregående injektion av morfin eller skopolamin av hänsyn till fostret. 

 Vanligt horisontalläge; endast vid cervikalt käjsarsnitt Trendelenburgs läge. Snittet 

 har lagts i medellinien och förlängts över naveln för att kunna uttaga det gravida 

 organet framför bukväggarne och på detta sätt säkert undvika, att fostervatten in- 

 kommer i bukhålan. I synnerhet i de fall, där förlossningen pågått längre tid 

 efter vattnets avgång tror jag detta vara av vikt ; vid hela hinnor är saken av 

 mindre betydelse, och här har i några fall uterus lämnats in situ, tills fostret ut- 

 tagits, och framtagits för sutureriug först sedan den därefter förminskats. För min 

 personliga del föredrar jag att framtaga den redan före tömningen, varigenom den 

 senare delen av operationen blir både äuklare och snabbare utförd, men detta kräver 

 olägenheten av ett längre buksnitt. 



Sedan livmodern överallt kringbäddats med dukar, har snittet alltid lagts 

 mediant i främre väggen av corpus, oberoende av placentas plats. Den senare kan 

 man i de flesta fall bedöma genom att iakttaga, var kärlinjektionen i uterusväggen 

 är starkast; däremot bestrider jag av egen erfarenhet tillförlitligheten av ligamenta 

 rotunda-insertionsstället som diagnostiskt jälpmedel. I flera fall har jag iakttagit, att 



' Paul Bar, Leçons de pathologie obstétricale. Paris 1900, p. 27 och Archives mens. 

 d'Obst. et de Gyn. Janv. 1919. 



2 



