Om käjsaisnil.tets s(ällnii)<,' inom den nutida förlossiiingskoiisten 13 



som ingjutits lios mig av ett par uppgifter i Döderleius och Küstners arbeten, ooli 

 som jag här bör framhålla. 



Döderlein ^ kan uppvisa en serie av 145 extraperitoneala iiäjsarsnitt med 12 

 dödsfall. Från dessa 12 dödsfall frånräknar han 7, som han anser icke falla ope- 

 rationen till last. För de fyra, som dogo i eklampsi, kan jag utan tvekan vara 

 med om en sådan reduktion, men för de återstående tre är jag tveksam: det 

 gällde ett fall av sepsis före operationen, ett fall av järtförlamning efter operationen 

 och ett fall av förblödning vid placenta prœvia. 



Men om vi nu äro med om en sådan »ränsning» av statistiken, så återstå 

 minst fem fall, och av dessa två fall i sepsis och tre av förblödning. Döderlein 

 nämner ingenting om, att dessa två sepsisfall skulle varit infekterade före opera- 

 tionen, varför det är sannolikt, att så icke varit fallet. De tre förblödningsfallen 

 berodde på" operationen. Även om man är böjd alt bedöma operationen gynsamt, 

 torde dock alla vara ense om, att dessa fem dödsi"all bevisa, att operationen icke 

 är ofarlig, i synnerhet om man vet, att Döderlein är en operatör av Guds nåde. 



Det vore här enligt min uppfattning oriktigt att résonnera så: dödsfall måste 

 ju förekomma, och i jämförelse med andras är Döderleins statistik mycket god. 

 Detta erkännes utan vidare, men då är också denna fråga berättigad : hade dessa 12 

 patienter dött, om de förlösts med abdominalt käjsarsnitt (de rena fallen) eller med 

 perforation (de infekterade)? Endast en blind anhängare kan besvara denna fråga 

 med ja; för min del besvarar jag den med ja endast för de fyra eklampsifallen, 

 men lämnar den obesvarad för de övriga åtta. 



Döderlein vill även på ett annat sätt styrka det extraperitoneala snittets före- 

 träden, då han påvisar, att han haft endast 3 dödsfall i sepsis, oaktat han opererat 

 utan hänsjai till, om patienten före operationen varit infekterad eller ej. »Wenn 

 wir unter diesen 145 Fällen von Kaiserschnitten nur 3 Todesfälle an Sepsis haben, 

 so stehe ich nicht an. dieses auffallend günstige Resultat der Ueberlegenheit des 

 extraperitonealen Verfahrens vor dem intraperitonealen zuzuschieben.» Icke häller 

 detta yttrande kan jag godtaga utan reservation, ty visserligen erkännes det, att 

 det extraperitoneala är överlägset det vanliga i infekterade fall, där det icke skulle 

 falla någon in att använda det klassiska käjsarsnittet, men två fall hava blivit 

 infekterade genom det extraperitoneala snittet, vilka antagligen icke skulle ha blivit 

 det efter det klassiska. , 



Jag kan tillägga, att det i 8 fall av 145 icke lyckats Döderlein att slutföra 

 operationen på det avsedda sättet, utan att peritoneum öppnades. Av dessa 8 dogo 

 3. Bum ms motsvarande siffror äro ändå ogynnsammare ur denna synpunkt. Av 

 116 fall voro endast 78 rent extraperitoneala, medan i 38 peritoneum öppnades, 

 därav i 22 fall »oavsiktligt», i 16 fall »avsiktligt». 



Men även med dessa nackdelar, som jag nu framhållit, måste man erkänna, 

 att det extraperitoneala käjsarsnittet ur fostrens synpunkt borde äga ett bestämt 



1 DÖDEiiLKiN, Handbuch d. Geburtshilfe. Ergänzungsband. Wiesbaden 1917, p. 361. 



