Algregioner och algassociationer. 



Vid sådana kuster, där ebb och flod äro tydligt märkbara, uppdelar sig alg- 

 vegetationeu på ett synnerligeu naturligt sätt i en litoral- och en sublitoralregion. 

 Gränsen mellan de båda regionerna bildas af lägsta vattenståndet vid ebbtid. 

 Orsaken till denna uppdelning av algerna ligger framför allt i deras olika förmåga 

 att uthärda luftens inflytande 



Vid sådana kuster däremot, där tidvattnet ej eller nästan ej är märkbart, 

 har man i stället begagnat sig af andra metoder för att utmärka regionsgränsen. 

 Kjellman (Algenregionen und Algenformationen) m. fl. författare använda sig i 

 dylika fall af vissa karakteristiska växter med väl begränsadt utbredningsområde 

 för att efter dessa växters förekomst och utbredning bestämma regionsgränserna. 

 Denna metod tillämpar K.jellman på algvegetationen vid Bohuslänskusten och för- 

 lägger gränsen mellan litoral- och sublitoralregionen där på det djup, där Laminaria- 

 arterna börja bli associationsbildande (3 — 4 m. djup), och detta därför att Lanmiaria- 

 associationen vid norska kusten just når upp till nedersta ebbgränsen. På samma 

 sätt använder Gran (Algvegetationen i Tensbergsfjorden, p. 15) Ahnfeldtia plicatas 

 och Chondnis crispus' förekomst som medel att bestämma gränsen mellan regionerna. 



Ett dylikt förfarande är dock ej utan en viss risk, »ty en och samma art kan 

 inom olika områden förhålla sig olika med afseende på den region, den tillhör» 

 (SvEDELius, Östersjöns hafsalgflora, p. 24). Vid norska kusten äro t. ex. Delesseria 

 allata och Plumaria elegans båda litorala, i Bohuslän däremot sublitorala. Likaledes 

 är Rhodpmenia pahnata litoral vid norska och bohuslänska kusten men uteslutande 

 sublitoral i Halland. (Jfr. Kylin, Algenflora der schwed. Westküste, p. 213.) — 

 Vid bohuslänska kusten förekommer, enligt Kjellman (I. c. p. 5.) Lammaria i 

 enstaka exemplar ända upp i vattenytan, associationsbildande dock först på 3 — 4 

 m. djup. I det särskildt salta vattnet vid Väderöarna uppträder emellertid samma 

 alg associationsbildande redan på 1 — 2 m. djup (Kylin 1. c. p. 213). Vid Hallands- 

 kusten finns ingen ivammfl?-*a-association (Kylin 1. c. p. 217). I Öresund finna vi 

 däremot Laininaria återigen associationsbildande men först på c:a 10 m. djup. 

 SvEDELius (1. c. p. 25) anför som exempel på samma sak, »att den ännu vid 

 Bohusläns kuster litorala Cladophora rupestris inom Östersjön alltid är sublitoral». 



