18 



Gunnar Sjöstedt 



/racto-exemplaren öfvereusstämma också bra med de sötvattenexeraplar af denua 

 art, jag undersökt. 



Cl. rupestris bör däremot säkerligen betraktas som en invandrad saltvatteiiart. 

 Man kan tj^dligt se bur frekvensen minskas, allt eftersom man kommer längre in 

 i Östersjön, och hur denna art, ifrån att ha varit såväl litoral som sublitoral i 

 Västkustens saltare vatten, i Östersjön sällan går högre upp än 2 à 3 m. under 

 vattenytan utan håller sig i den saltare underströmmen af Kattegatvatten. Jfr. 

 SvEDELius, Östersjöns hafsalgflora, p. 2ö. Exemplaren äro också betydligt mindre 

 i Östersjön än vid Västkusten. — Cl. sericea synes däremot vida bättre fördraga 

 Östersjövattnet, äfven om grenarna hos denna art liksom i fråga om CL rupestris 

 bli smalare än hos motsvarande arter från saltare vatten. 



01. rupestris (L.) Kützing, Spec. Alg., p. 396; Tab. Pbyc. IV, tab. 3; Harvey, 

 Phyc. Brit., tab. 180; Hauck, Meeresalgen, p. 452; Collins, Green Algae of N. 

 America, p. 346; Htlmö^ Grünalgen v. Malmö, p. 33; Wittr. & Nordst., Alg. 

 exs., n:r 117. . 



Omkring 5 cm. hög, mörkgrön, växande i täta samlingar. Hufvudgreuar un- 

 gefär raka, styfva och försedda med strödda grenar af högre ordning, hvilka utgå 

 antingen ensamma, omväxlande än åt ena, än åt andra hållet, eller 2 — 4 från 

 samma punkt. Dessa grenar af andra ordningen äro sedan i sin tur utrustade 

 med tätt tilltryckta, uppåtriktade grenar och smågrenar af bögre ordning. Chro- 

 matophoren är mörkgrön och ganska tät. Cellväggarna äro tjocka. I ramuli ^ 

 uppnå de en tjocklek af 3—4 [j-, i thallus' nedre del 10 |x. Cellernas bredd och 

 förhållandet mellan deras längd och bredd framgår af följande tabell : ^ 





C e 1 1 b r e d d 



Förh. mellan cellängd och 

 cellbredd 



liufvudför- 

 greningar 



ramuli 



hufvndför- 

 greningar 



ramuli 



Cl. rupestris CoLt..iNS, 1. c. p. 340 



—150 |j. 



70-80 |x 



3-4 





90 -150 \>. 



60—80 [1 



3—6—10 



Cl. rupestris frän Bohuslän, Lysekil, Witte. 

 & NoEDST., Alg. exs., n:r 117 



110-135 |j. 



45—80 |J. 



4—10 



2,5—4,5 



Cl. rupestris från Skånes västkust, Hylmö 

 1. c. p. 33 



100 fj. 



46-85 [X 



6,5—8 



2-5,5 



Cl. rupestris från Skånes östra kust, Kivik 



95—107 [J. 



35-56 jx 



6-9 



2—6 



' Med ramuli åsyftas här och öfverallt i det följande smågrenarna af högsta ordning. 



^ Proefssor N. Svedelius har godhetsfullt fäst min uppmärksamiiet på ett tryckfel, som 

 insmugit sig i Cl. rupestris-mkiten i »Studier öfver Östersjöns hafsalgflora» p. 81. I stället för 

 5, 14, 9 [X etc. skall stå 50, 140, 90 |x etc. På så sätt ändrade överensstämma måtten ganska väl 

 med de cellmått, jag själf funnit på Cl. rupestris från Östersjön och Västerhafvet. 



