20 



Gunnar Sjöstedt 



Ofvanstående tabell visar, att någon nämnvärd skillnad mellan de båda nämnda 

 exsiccatexemplaren ej existerar, utan båda öfverensstämma de ganska väl med 

 de allmänt antagna måtten för Cl. gJomerata. 



Cl. cristnta (Roth) Kg. W. & N., Alg. exs., n:r 1030 stämmer ej heller öfver- 

 ens med KtJTziNGs figur på denna art (Kützing, Tab. Phyc. IV, tab. 25). Nämnda 

 exsiccatexemplar har tydligt tjockare och kortare celler än Kützings bild på arten 

 af samma namn. Habituellt liknar däremot exsiccatexemplaret rätt mycket Kot- 

 zings bild. Och själf har jag flera gånger såväl vid Skånes ostkust som i Öre- 

 sund funnit exemplar, som habituellt synnerligen väl, och ännu bättre än W. 

 & N. u:r 1030, öfverensstämma med nämnda figur. Jag har emellertid också fun- 

 nit andra exemplar, som mera likna Kützings tab. 33 1. c. Också dessa exemplar 

 ha i regel kortare celler, än hvad de på denna figur äro tecknade, men ofta har 

 jag också funnit exemplar med längre celler, exemplar, som sålunda såväl ana- 

 tomiskt som habituellt väl öfverensstämma med sistnämnda Kützingska tafla. 



Likaledes har jag sett exempel på öfvergångsformer mellan dessa båda typer» 

 således mellan individ med ramuli samlade i täta, penselformiga knippen (habituellt 

 mest öfverensstämmande med Cl. glomerata Ktjtzing, 1. c. tab. 33) samt exemplar, 

 där ramuli sitta mycket glest, och där deras ensidighet möjligen är mera framträ- 

 dande (habituellt mest öfverensstämmande ined Cl. cristata Kützing, 1. c. tab. 25). 

 Såväl dessa typer som öfvergångsformerna dem emellan ha, efter hvad jag funnit, 

 vid Skånekusten i allmänhet korta, breda celler, ehuru former med något längre 

 och smalare celler ej heller saknas. Båda de ofvan nämnda exsiccatexemplaren 

 äro emellertid försedda med korta, breda celler och öfverensstämma väl sinsemellan, 

 äfven om n:r 1030 cristata möjligen är något glesare än n:r 123 a i samma exsiccat- 

 verk. På grund häraf måste jag anse dem båda höra till samma art, nämligen 

 Cl. glomerata. — Huruvida den af Kützing tecknade Cl. cristata (tab. 25) också är 

 synonym med Cl. glomerata, därom kan jag ej med säkerhet yttra mig. Emellertid 

 är jag öfvertygad om, att det ofvannämnda i W. & N. Alg. exs. utdelade cristata- 

 exemplaret är en Cl. glomerata. 



Hauck (Meeresalgen, p. 461) sätter Cl. cristata med ett frågetecken synonym 

 med Cl. glausescens. Collins upptager ej alls denna Cladophora hvarken som art 

 eller synonym. Det troligaste synes vara, att Cl. cristata (Roth) Kg. blott är en 

 glesare, slankare form af Cl. glomerata (L) Kg. 



Cl. glomerata får väl anses vara den vanligaste arten af detta släkte vid Skånes 

 södra och östra kust. Den träffas allmänt fastsittande på stenar etc, ofta utsatt 

 för kraftig sjö. I sistnämnda fall blir förgreningen i regel glesare och thallus 

 mindre. På somliga ställen, t. ex. i Ystad, har jag funnit den associationsbildande 

 tillsamman med Enteromorpha-SLviQv. Stundom förekommer den också lösliggande. 

 Angående denna arts härstamning se p. 17. — Kämpinge, Ystad, Simrishamn, 

 Kivik, Hvitemölla. 



O. sericea (Huds.) Kdtz.; Conferva sericea Areschoug, Phyc. Scand. mar., 

 p. 194 (partim); Cladophora sericea Kylin, Algenflora der schwed. Westküste, p. 31; 



