Bidrag till kännedomen om Västergötlands yngsta ordovicium 



skånska musslor, som Oör övrigt haft betydligt tunnare skal, sällan överskrider 20 

 mm. — Trilobiterna äro, såväl vad arter som individ beträffar — med undantag 

 för Dahnanites mucronatits — betydligt allmännare i Västergötland. 



Av de i tabellen uppräknade fossilen förekomma 12 arter, alltså mer än en 

 fjärdedel, även i Skånes dalmanitesskiffer. Av särskilt intresse äro Climacogr aptus 

 Scolaris var. normalis, Lepidocoleus suecicus, Primitia conica, Dahnanites mucronatus, 

 Homalonotus platynotus och Acidaspis centrina. 



Ungefär två tredjedelar av de gemensamma fossilen förekomma även i Skånes 

 staurocephalusskiffer. Remopleurides radians och Proetus cfr brevifrons ha i Skåne 

 ej träffats högre än i denna avdelning. Däremot äro Primitia conica och Homalo- 

 notus platynotus helt inskränkta till dalmanitesskiffern i Skåne och Meristella crassa- 

 zonen i Västergötland. 



Skånes dalmanitesskiffer omfattar subzonen med Dahnanites eucentrus Ang. 

 och tvenne subzoner med D. mucronatus x . Då Homalonotus platynotus uppträder i 

 dalmanitesskifferns yngsta subzon i Skåne men saknas i zonen med Acidaspis cen- 

 trina och Climacogr. scalaris i Västergötland, är det troligt, att Skånes dalmanites- 

 skiffer endast motsvarar zonen med Homalonotus platynotus i Västergötland. Den 

 överliggande med ren graptolitfacies utbildade zonen med Climacogr. scalaris i 

 Skåne skulle då åtminstone delvis motsvara dalmanitesskifferns övre avdelning i 

 Västergötland och således böra inräknas i dalmanitesledet. Jämför schemat s. 5. 



Då zonen med Monograptus revolutus Kurck är den äldsta (Törnquist 1. c. 

 1899), som blivit konstaterad i Västergötlands övre graptolitskiffer, är troligen den 

 underliggande, nästan - fossilfria skiffern, som i allmänhet saknar bestämd gräns 

 emot acidaspiszonen, ekvivalent med zonen med Diplograptus vesicidosus Nich. och 

 z. m. D. acuminatus Nich. Huruvida även acidaspiszonen är att räkna som mot- 

 svarighet till den understa rastritesskiffern eller den skall representera den skånska 

 zonen med Climacogr. scalaris (jfr ovan) eller motsvara en ännu lägre horisont, 

 därom kunna dess hittills kända fossil, vilka alla ha en jämförelsevis stor vertikal 

 utbredning, ej ge besked, oaktat vi på grund av faunans klara anslutning till 

 liggandet utan tvekan tills vidare kunna räkna densamma till ordovicium och låta 

 gotlandium för Västergötlands vidkommande börja med övre graptolitskiffern. 



Den jämförelse, som i mitt ovan citerade arbete kunde åvägabringas med 

 England, rörde huvudsakligen de med Skånes yngsta ordovicium och äldsta gotlan- 

 dium väl överensstämmande bildningarna i Lake District. På grund av överens- 

 stämmelsen emellan hängandet resp. liggandet i båda områdena måste Skånes dal- 

 manitesskiffer parallelliseras med'Ashgill Shales i Norra England. Tyvärr är faunan 

 i denna bildning, liksom i ekvivalenta lager i Storbrittanien i allmänhet, ännu otill- 



1 Tkoedsson, G., Skånes dalmanitesskiffer, en strandbildning. Geol. För. Förh. Bd 42. 

 Stockholm 1920. 



