16 



Gustaf T. Troedsson 



om vi enligt engelsk kutym låta gotlandium börja med uppträdandet av de närmaste 

 förelöparna till Monograptidae, d. v. s. Diplograptus acuminatus och Dimorpliograptidae, 

 så avse vi väl därmed endast att fastställa en över vida områden lätt igenkännlig fix 

 tidpunkt, ett årtal, bildlikt sett, emellan, tvenne i övrigt väl karakteriserade skeden. 



Med denna graptoliternas kronologiska betydelse för ögonen bör man, där 

 möjlighet gives, obetingat utnyttja dem som ledfossil. 



Redan tidigt men särskilt under detta århundrade ha åtskilliga graptolitfynd 

 av stort intresse gjorts i Amerika. 



En av de tydligaste och även tidigast uppdagade överensstämmelserna med 

 Europa är den gemensamma förekomsten av Ple r urograptus linearis Carr., Diplo- 

 graptus quadrimucronatus Hall m. fl. graptoliter, som karakterisera översta delen 

 av Lower Hartfell eller Caradocian i England och av chasmopsledet i vårt land. 

 Den skiffer, vari dessa graptoliter äro inlagrade i Amerika, har sedan gammalt 

 räknats till Utica slate d. v. s. understa delen av Cincinnatian. Ruedemann har 

 emellertid för några år sedan 1 visat, att den tillhör en betydligt lägre horisont, 

 nämligen undre och möjligen även mellersta delen av Trenton. 



Diplograptus quadrimucronatus har vidare träffats i skiffer och kalkstenslag i 

 Big Fork chert i Ouachita Mountains, Arkansas. Oklahoma-Arkansasorarådet är av 

 allra största intresse för jämförelser med Europa. Big Fork chert överlagras av 

 Polk Creek shale, varest bl. a. Dicellograptus complanatus Lapw. träffats i såväl 

 undre som övre delen ; i övre delen förekommer dessutom Dicellograptus complanatus 

 var. ornatus, en form som i Skottland är inskränkt till z. m. Dicellograptus anceps. 

 Om denna varietet här har samma stratigrafiska läge som i England, måste Polk 

 Creek shale vara ekvivalent med Upper Hartfell därstädes. Av Upper Hartfells 

 båda zoner är ju den undre, z. m. Dicellogr. complanatus, inlagrad i trinucleus- 

 skiffern vid Röstånga i Skåne, medan den övre, z. ra, Dicellogr. anceps är ekvivalent 

 med dalmanitesskiffern. — Polk Creek shale överlagras diskordant av Blaylock 

 sandstone, i vilken träffats bl. a. Dimorphograptus decussatus E. & W., Monograptus 

 gregarius Lapw., M. argutus Lapw. och M. distans Portl. 2 , vilka alla uppträda i 

 Lower Birkhill i England, de tre förstnämnda därtill i lager, som motsvara de undre 

 zonerna i vår rastritesskiffer, där ju även M. gregarius är ett viktigt ledfossil. Nu 

 parallelliserar Ulrich Polk Creek shale med Eden. Om detta vore riktigt, skulle alltså 

 även dalmanitesskiffern vara ekvivalent med Eden och den mäktiga lagerserien 

 emellan Eden och Albion, vilken uppskattats till mer än 200 m., helt sakna mot- 

 svarighet hos oss. Emellertid anför Rurdemann ännu ett anmärkningsvärt grapto- 

 litfynd. I en mörkbrun kalksten (Sylvan shale), vilande på lager, tillhörande 

 Richmond i Arbuckle Mountains, Oklahoma 3 , har Ulrich träffat Dicellograptus 



1 R. Ruedemann, The lower Silnric shales of the Mohawk Valley. N. Y. State Museum. 

 Mus. Boll. 162. Albany N. Y. 1912. 



2 E. O. Ulrich, The Ordovician-Silurian boundary. Congr. Géol. Int. Compte Rendu de la 

 XILe session, Canada, 19J3. Ottawa 1914. 



8 R. Ruedemann, Graptolites of New York. Part 2. Graptolites of the higher beds. N. Y. 

 State Museum. Mem. 11. Albany 1908. 



