Sammanfattning. 



1. Tidigare undersökningar angående arseniksyrlighets och arseuiksyras elek- 

 trolytiska reduktion till arsenikväte hava underkastats en kritisk granskning, ur 

 vilken framgått, att dessa undersökningars resultat i allmänhet måste betecknas 

 såsom mer eller mindre otillförlitligt. 



2. De felkällor, som vid arsenikföreningars elektrolytiska reduktion till arse- 

 nikväte betingas av dessa föreningars diffusion genom diafragmat och av arsenat- 

 ioners vandring till auodrummet, hava studerats för olika diafragmamaterial. Här- 

 vid har konstaterats, dels att båda dessa felkällor göra sig i vida mindre grad gäl- 

 lande vid lerdiafragmer av den här använda konstruktionen än vid pergamentpappers- 

 membraner, dels att de av arsenationernas vandring förorsakade förlusterna äro vida 

 större än de av diffusionen härrörande, och att de förstnämnda, oavsett vilket 

 diafragniamaterial som användes, äro så betydande, att kvantitativa resultat vid 

 reduktion av arseuiksyra blott kunna väntas, därest denna reaktion genom val av 

 lämpligt katodmaterial kan bringas att förlöpa med mycket stor hastigbet. 



3. Tio metallers effektivitet såsom katodmaterial vid elektrolytisk reduktion 

 av arseniksyra och arseniksyrlighet har undersökts. Resultaten äro sammanfattade 

 i tabellerna 1 ocb 2 (sid. 26 och 28). Det har visat sig, att katodeus ytbeskaffen- 

 het har ett mycket stort inflytande på dess reduktionseffekt, i synnerhet vid reduk- 

 tion av arseniksyra. Vid sistnämnda reaktion äro katodmetallerna i regel desto 

 effektivare, ju porösare deras yta är; vid reduktion av arseniksyrlighet gäller 

 däremot snarare motsatsen. Den ordningsföljd, metallerna intaga med avseende på 

 sin effektivitet som katodmaterial, är ej den samma vid arseniksyra som vid arse- 

 niksyrlighet. I intetdera fallet överensstämmer denna ordningsföljd fullständigt med 

 den, som metallerna intaga, då de ordnas efter avtagande överspänning. I fråga 

 om reduktion av arseniksyrlighet gör sig dock en viss parallellism märkbar mellan 

 reduktionsförmåga och överspänning. 



4. Arseniksyra i mängder motsvaraude 5 — 50 mg As kan bestämmas med 

 en noggrannhet av ± 0.1 °/o genom elektrolytisk reduktion vid kvicksilverkatod 

 under 1 tinnne med en strömstyrka av 3 amp. och det bildade arsenikvätets ab- 

 sorption i titrerad jodlösning samt återtitrering med arseniksyrlighetslösuing. Med 



