Ai'seniksyias och arseniksyrlighets elektrolytiska reduktion 



35 



Den sista analysen l'ortsuttes under 1 t. 15 min. efter iiiföramlet nv prov- 

 lösn ingen. 



I motsats till förliållandet vid elektrolys av arseniksyra erhållas således vid 

 arseniksyrlighet i regel något för låga värden. 



Förklaringen till dessa differenser lämnas av ett försök med elektrolys av arsenik- 

 syrlighet, som utfördes på samma sätt som det å sid. 33 beskrivna försöket med 

 arseniksyra. I motsats till vad som var fallet vid detta, uppträdde emellertid nu 

 stark »gasemulsion», och gasblåsor häftade vid kvicksilverytan, vilken ej var fullt 

 blank, utan delvis betäckt med en gråbrun hinna. Efter strömavbrottet visade 

 elektrolyten en tydlig gråbrun grumling. Elektrolyt och kvicksilver undersöktes })å 

 samma sätt som vid försoket med arseuiksyra, dock med den skillnad, att kvick- 

 silvret fick rinna genom en fin öppning, varvid en trögfiytande massa, tydligen en 

 blandning av kvicksilver och ett fast amalgam (eller möjligen metallisk arsenik) kvar- 

 blev i tratten. Denna massas arsenikhalt bestämdes ej med spegelmetoden, utan 

 enligt den förut (sid. 11) nämnda destillationsmetoden. Analyserna gåvo följande 

 resultat : 



Funnet såsom HjAs 16.75 mg As 



» i elektrolyten 2.84 » » 



» i »amalgamet» 0.52 » » 



» i det lättflytande kvicksilvret 0.05 » » 



Summa 20.16 mg As. 



I detta fall hade således ej mindre än 84 "/o av den införda arseniken på 10 

 minuter reducerats till väteförening; kvicksilvrets arsenikhalt var vidare betydligt 

 större än vid försöket med arseuiksyra. 



Mekanismen vid elektrolys av arsenik lösningar vid kvicksilverkatod är alltså 

 i sina huvuddrag följande: Arseniksyran eller -sj'rligheten reduceras först till me- 

 tallisk arsenik *, som utfälles på kvicksilveiytan. Vid arseniksyra förlöper denna 

 reaktion ej hastigare, än att arseniken hinner förvandlas till väteförening efter hand 

 som den utfälles, vadan någon nämnvärd anhopning av arsenik i kvicksilvret ej 

 eger rum. Den ringa mängd arsenik, som ui)ptages av kvicksilvret, förvandlas lätt 

 till arsenikväte mot slutet av elektrolyseu, sedan elektrolyten blivit arsenikfri. An- 

 norlunda gestalta sig förhållandena vid elektrolys av något större mängder arsenik- 

 syrhghet. Här försiggår reduktionen till metallisk arsenik så hastigt, att denna ej 

 i samma tempo hiimer övergå till väteförening. Följden blir, att arsenik anhopas 

 i kvicksilvi-et i sådan mängd, att löslighetsgränsen överskrides, så att fast amalgam 

 utfaller (en del av arseniken kan även avskiljas som suspension i elektrolyten). 

 Detta amalgams löslighet i kvicksilver är mycket ringa och sannolikt är även dess 



* Huruvida arseniksyran törst reduceras till syrligliet, måste t. v. lilmnas oavgjort. Visser 

 ligen har arseniksyrlighet ej kunnat påvisas i elektrolyten vid elektrolys av arseniksyra, men detta 

 kan ju mycket väl Ijero därpå, att syrlighetens reduktion till metall förlöper med mycket större 

 hastighet än syrans reduktion till syrlighet. 



