28 



Ludwig Kaiiibei'g 



TABF.I.L 2. 



Reduktion av arseniksyrlighet. 



i'i uiniL, In min.) 



_ 



Jvatod- 

 inetall 



Katodylaiis behandling 



etsad 



polerad 



formerad 



Hg 





07a 





Zu 





90.0 





C<I 



85.4--.S.0.O 



86.6—88.4 





Pb 1 



84.0 



83.8 





Pb II 



82.S-85.2 



84.8 



83.8 



Pb III 



72,6 



85.4 



87.2 



A g 



82.0-S6.6- 



8l.(i-85.2 



H8.fi -73.0 



8n 



82,6-84.8 



79.0 — <S'Ö.2 





Fe 



8-2.0 







Cii I 



81.0—82.2 



7Qa- 8:2.6 



81.0 



Ni 



68.8-7S.6 







Pt 





il.0—56.6 



Ô0.4— 55.0 



Tabellen visar till eii början, att arseniksyrli^l'^t^ ^'ll'^ katoder reduceras 

 betydligt liastigare än arseniksyra, samt att skillnaden mellan de olika katodmateri- 

 alens reduktiouseffekt ej är så stor som vid arseniksyra. Vidare visar sig katodens 

 ytbeskaffenhet här ej hava fullt så stor betydelse som vid reduktion av arseniksyra. 

 Särskilt anmärkiungsvärt är, att de formerade IrUoderna vid red^i/dion av ursenilcsyr- 

 lighet vanligen äro underlägsna de etsade eller polerade (undantag: Pb III), samt att 

 de polerade elektroderna ej sällan äro de mest effektiva. 



C. Jämförelse mellan olika katodmaterials effektivitet vid elektro- 

 lytisk reduktion av arsenikens syreföreningar. 



På grund av de starka variationerna av den reduktionseffekt, som iakttagits 

 vid användning av ett och samma katodmaterial, kunde det vid första i)åseende 

 tyckas, som om en objektiv jämförelse mellan de olika metallernas effektivitet vore 

 utesluten. En närmare granskning av materialet visar emellertid, att en sådan 

 jämförelse är möjlig, om man till grund för densamma lägger de höfjsta värden, 

 som erhållits vid varje eleJctrodmaterial, utan att taga hänsyn till, vid vilken ytbeshaf- 

 fenhet dessa värden funnits. Att den ordningsföljd, i vilken metallerna uppträda, 

 om de ordnas efter storleken av nyssnämnda maximalvärden, ej är tillfällig, fram- 

 går bl. a. därur, att t. o. m. om man ville bortse från de exceptionellt höga värden, 

 som vissa metaller i formerat tillstånd visa vid reduktion av arseniksyra (och man 

 kunde ju känna sig frestad att utesluta dessa värden vid jämförelsen, alldenstund 

 ej alla metaller kunnat undersökas i formerat tillstånd), så skulle ordningsföljden 

 likväl bliva densamma, som då dessa värden medtagas, med det enda undantag, att 

 silver och bly skulle byta plats. 



