Arseniksyras och arseuiksyrlighets elektrolytiska reduktion 



27 



Tabellen visar, att vid de metaller, som undersökts i formerat tillstånd, träffas 

 den maximala reduktionseffekten i regel just vid denna ytbeskaffenhet. Undantag 

 frän denna regel gör endast bly, dock är skillnaden mellan maximivärdena för 

 formerat och etsat bly endast obetydlig. (Det endast en gång erhållna höga värdet 

 81.4 för etsat Pb III beror sannolikt på ett avläsningsfel vid titreringen, enär det 

 aldrig lyckats att reproducera detsamma.) Enligt Tafel ocb Naumann är även 

 vid reduktion av kaffein skillnaden mellan formerade och på annat sätt behandlade 

 blykatoders reduktionseffekt helt ringa. (Tidigare hade Tafel trott sig finnna en 

 mycket betydande överlägsenhet hos de formerade blykatoderna.) 



A andra sidan finner man i allmänhet den lägsta reduktionseffekten hos de 

 polerade eller smärglade katoderna. Undantag från denna regel finner man blott 

 vid tenn (nämligen i så måtto, att den högsta effekten iakttagits vid en smärglad 

 katod, under det att den lägsta i överensstämmelse med regeln träffats hos en po- 

 lerad) samt vid järn (där den högsta effekten träffats vid en smärglad katod). Det 

 bör beaktas, att skillnaden mellan de polerade ocli smärglade elektrodernas ytbe- 

 skaffenhet — fastän skenbart mycket stor — i själva verket får anses vara ganska 

 ringa, alldenstund metallytan i varje av de grova sinätgelkornen förorsakad repa 

 genom kornens pressning erhåller i det närmaste samma beskaffenhet som vid po- 

 lering med glasstav. 



I allmänhet försiggår alJtsA ar s en il- sy ran s elektrolytiska reduktion till arsenik- 

 väte vid katod av en viss metall desto hastigare, ju x>orösare katodens yla är. Det 

 förefaller ytterst osannolikt, att detta förhållande i förevarande fall skulle hava 

 samma förklaringsgrund, som Tafel och Naumann *^ sökt göra gällande för de 

 »preparerade» (formerade) blykatodernas praktiska överlägsenhet över de polerade, 

 nämligen att de förra skulle vara mindre känsliga än de senare för »förgiftning» 

 (»depression») genom ytans förorening av andra metaller, närmast av från anoden 

 härrörande spår av platina. Ett enligt förf:s menhig synnerligen tungt vägande 

 skäl mot accepterandet av denna förklaring för här ifrågavarande fall utgör den 

 omständigheten, att effekten av ytans uppluckring gör sig allra starkast gällande 

 just vid platinakatoden, där det ej kan vara tal om någon vare sig » elevations »- 

 eller »depressions» -effekt (Tafel 3^*, Tafel och Emmert **'), förorsakad av anodme- 

 tallens upplösning och utfällning på katoden, enär anod och katod i detta fall be- 

 stå av samma material. 



Den närmare diskussionen av de olika katodmetallernas reduktionseffekt gent- 

 emot arseuiksyra skall först längre fram upptagas, sedan motsvarande material även 

 för arseuiksyrlighet blivit meddelat. 



B, Reduktion av arseniksyrlighet. 



Försöken med arseniksyrlighet utfördes på alldeles samma sätt som de med 

 arseniksyra, utom att tiden för varje elektrolys blott var 15 minuter. De er- 

 hållna resultaten äro sammanställda i Tab. 2 efter samma plan, som använts i Tab. 1. 



