24 



lAidwig Ramberg 



Pb II var ett ur omkristalliserat blyacetat genom reduktion med lysgas (80 "/o ved- 

 gas, 20 7o stenkolsgas) framställt preparat, Pb III var vanlig handelsvara (plåt). 

 De båda förstnämnda götos i cylinderform, det sistnämnda användes i prismatisk 

 form (jfr. sid. 22). Etsningen utfördes genom elektrodernas behandling först med 

 varm natronlut, därpå med varm, starkt utspädd salpetersyra. Formeringen före- 

 togs i 107»-ig svavelsyra med 0.05—0.1 amp.; den fortsattes vanligen flera dygn 

 med ofta upprepad polväxling. Den slutliga reduktionen av den anodiskt polari- 

 serade elektroden skedde i en med lerdiafragma försedd apparat. Försök, vid vilka 

 superoxiden reducerades i själva elektrolysapparaten omedelbart före arseniklösningens 

 införande (jfr. Tafel ^^), gåvo dåliga resultat. 



Järn. Vanligt mjukt smidesjärn i form av tråd av 0 mm diam. Etsades med 

 saltsyra (lika vol. vatten och syra av sp. v. l.lö). 



Kadmium. Cylindrisk elektrod, gjuten av »Kadmium Kahlbaum». Etsning 

 med utsp. salpetersyra. 



Koppar. Cu I var elektrolytkoppar i cylinderform, Cu II var en prismatisk 

 elektrod av vanlig kopparplåt (2 mm tjock). Etsningen företogs med varm utsp. 

 salpetersyra, formeringen i lO^o-ig lösning av Mercks »Natrium liydric. e natrio» 

 med 0.02 — 0.0.5 amp. 



Kvick^i/rer. Metallen renades genom destination i den av Hulett angivna 

 appai-aten (se Ostwald -Luther -^). Detta sätt att rena kvicksilver lämnar i fråga 

 om såväl bekvämlighet som effektivitet intet övrigt att önska och är vida att före- 

 draga framför andra föreslagna reningsmetoder. 



Nickel. Prismatiska elektroder av nickelbleck (renaste handelsvara). Etsning 

 med varm utsp. salpetersyra, formering i en lösning av natron och klorkalium 

 med 0.02—0.05 amp. (fortsatt flera dygn med ofta upprepat polombyte). 



Platina. Den vid samtliga försök med denna metall använda katoden bestod 

 av ett 0.1 mm tjockt l^leck, böjt i cylinderform kring en glasstav av 5.8 mm dia- 

 meter och fastkittat vid densamma med picein. I stället för formering trädde i 

 detta fall överdragning med platinasvart genom elektrolys i en lösning av ren pla- 

 tinaklorvätesyra, försatt med något myrsyra (se Ostwald-Luthee ^^). För avlägs- 

 nande av eventuellt adsorberad arseniksyra eller syrlighet tvättades den platinerade 

 elektroden efter varje analys omsorgsfullt först med rinnande vattenledningsvatten 

 under flera timmar, därpå med dest. vatten. Genom Gtjtzeits prov (jfr. sid. 16) 

 konstaterades, att elektroden var arsenikfri. 



Silver. Cylindriska elektroder av finsilver från Nordiska Äffineriet i Hälsing- 

 borg, innehållande svaga spår av koppar och järn. Etsningen skedde med varm 

 utsp. salpetersyra, formeringen i utsp. saltsyra med 0.02 — 0.o5 amp. 



Tenn. Cylindriska elektroder, gjutna av metall, som utfällts galvaniskt ur en 

 saltsur lösning av Kahlbaums »Zinnclilorür zur Analyse». Etsades med saltsyra av 

 sp. v. 1.19. 



Zinli. Mercks renaste zink i stavform (6 mm diam.). Nya elektroder etsades 

 med konc. saltsyra, redan använda med utsp. salt- eller svavelsyra. 



