14 



Ludwig Ramberg 



med en gas, som innehöll 16 vol"/o HgAs.) Blott då arsenikvätets koncentration i 

 gasen varit betydlig, t. ex. vid reduktion av större mängd arseuiksyrlighet vid kvick- 

 silverkatod, har en plötslig svärtning av blyacetatpapperet iakttagits omedelbart 

 efter arseniklösningens införande i apparaten. Detta kunde emellertid undvikas 

 därigenom, att arseniklösningeu infördes lângsan^t, så att katodgnsens arsenikväte- 

 halt ej blev för hög (jfi'. sid. 34 och 3(3). Aven i de fall, då reaktion mellan 

 arsenikvätet och blyaeetatet uppenbarligen ägt rum -och papperet blivit alldeles 

 svart, hava de i papperet kvarhållna arsenikkvantiteterna emellertid visat sig vara 

 helt små, vilket konstaterats medelst en på aimat ställe beskriven mikrometod 

 Deii största iakttagna mängden (vid elektrolys av omkr. 28 mg. As^Oj) har varit 

 0.022 mg. As; ofta hava helt svärtade blypapper blott innehållit några tusen-» 

 dels mg. As. 



Förf. anser sig emellertid böra uttryckligen påpeka, att de ovan lämnade upp- 

 gifterna om relativt stark vätesvavleutveck- 

 ling vid vissa elektroder ej bero på förväx- 

 ling av en genom sönderdelning av arsenik- 

 väte föranledd mörkfärgning av blyacetat- 

 papperet med den av vätesvavla förorsakade. 

 I alla de fall, då möjlighet för en dylik för- 

 växling kunnat anses föreligga, hava näm- 

 ligen kontrollförsök utan närvaro av arsenik 

 Fig. 5(V3). i elektrolysapparaten blivit utförda. 



Så snart den arsenikmängd, som skall 

 bestämmas, uppgår till eller överstiger 10 mg., kan man emellertid utelämna bly- 

 acetatpapperet, enär de små kvantiteter vätesvavla, som även i ogynnsammaste fall 

 bildas, då ej längre märkbart inverka på analysresultatet. 



För bestämning av det vid elektrolysen bildade arsenikvätet liar förf. i likhet 

 med Hefti absorberat gasen i jodlösning. I motsats till denne har förf. emeller- 

 tid vid återtitrering av överskott av jodlösning använt arseniksyrlighetslösning i 

 st. f. tiosulfat (jfr. sid. 5). Då den av Hkpti begagnade anordningen för 

 gasens absorption (två stycken Lunges tiokulrör) förefallit allt för klumpig, bar 

 förf. konstruerat ett par absorptionsapparater, som visat sig medgiva ett såväl be- 

 kvämt som ytterst noggrant arbete. 



För absorption av mindre mängder arsenikväte (motsvarande högst 5 mg. 

 As) har den i fig. 5 avbildade apparaten använts. Själva kolven beskickas 



beskrivningar av det MAESH-ska provets utförande, fastän Lockemann visat, att dessa ämnen 

 kuniu\ inleda arsenikvätets sönderdelning, ilå de en längre tid lämnas i beröring med gasen). 

 Men det är uppenbarligen en väsentlig skillnad mellan å ena sidan en i en traiuj del av torkröret 

 placeratl Jcort mile eller remsa av fiUrerpapper, som erl)juder den hastigt förbipasserande gasen 

 en liten l)eröringsyta, och å andra siilan en stor bouiullssndd, inskjuten i torkrörets vidaste del, 

 där den liiiKjsamt strömmande gasen under <.mi lohitivt lång tid lämnas i beröring med en mycket 

 stor yta av tint fördelad cellulosa. 



