10 



Ludwig Ramberg 



Vad som i främsta rummet pkiljei' dessa a])parater från dem, som av andra 

 forskare föreslagits för liknande ändamål, är diafragmats konstruktion. Vid förf:s 

 apparater består diafragmat av en liten porös lei'platta (av samma material som 

 de s. k. DANiELLcylindrarna). vilken direkt fastsmälts vid apparatens glasvägg. 

 Plattans tjocklek är c:a 1 mm., dess diameter c:a 15 mm. Innan en apparat av 

 detta slag tages i bruk, måste man övertyga sig om, att diafragmat är fullkomligt 

 tätt fastsmält vid glaset längs bela sin omkrets. För detta ändamål bälles vatten 



1 apparaten, så att vattenytan i anodrummet står 3 à 4 cm. Iiögre ä.n i katod- 

 rummet. Om vätskeytan i anodruiinnet ej sjunker liastigare än omkr. 1 mm. i 

 timmen, är apjiaraten direkt användbai'. T motsatt fall kan den göras fullt l)ruk- 

 bar på följande sätt: På dou fullkomligt torra apparatens diafragma drypas från 

 anodsidan 5 à 7 droppar lO'Vo-igt isiUtikkollodium medelst ett glasrör. Genom 

 långsam svängning av apparaten bringas kollodiet att i sammanbängande skikt 



täcka såväl diafi'agmat som glasväggen närmast detsamma till 

 ett par millimeters avstånd från diafragmats kant. Därpå 

 fastspännes apparaten i ett stativ i sådant läge, att diafragmat 

 ligger horisontellt Efter 10 k 15 minuter bälles litet vatten 

 ovanpå kollodiet. Vattnet ombytes ett par gånger under lop- 

 pet av Vä timme, varefter apparaten ställes upprätt ocb ättik- 

 syran fullständigt uttvättas. Det på nyss angivna sätt er- 



bållna kollodiumöverdrnget håller sig oförändrat under flera 

 Ing. 6. ^ 



månaders daglig användning, om det blott ständigt hålles 

 fuktigt. Om det blivit skadat, kan det lätt utlösas med alkohol-eter och ett nytt 

 anbringas. Ap[iarater med väl insmälta lerplattor (utan kollodium) kunna användas 



2 à 3 år, innan diafragmat skörnar och blir odugligt genom svavelsyrans inverkan. 

 Dock tilltager diafragmats porositet ganska betydligt med tiden. 



I några fall hava även använts apparater av en typ, som skiljer sig från 

 den i fig. 2 avbildade därigenou], att diafragmat fästes genom kittning, bäst me- 

 delst »picein». Nedre delen av en dylik apparat visar fig. 3. Diafragmats fast- 

 kittuing utföres på följande sätt: De noga planslipade glasytorna på de båda appa- 

 rathalvornas sidotuber värmas och bestrykas tunt med picein. Diafragmats kant 

 förses likaledes med en c:a 1 mm. bred beläggning av picein genom försiktig in- 

 doppning i det i en liten skål smälta kittet. Piceiubeläggniugen på apparatens 

 katoddel uppvärmes därpå till smältning, och diafragmat fasttryckes i det smälta 

 kittet, varpå den plana glasytan utanför diafragmats kant försiktigt belägges med 

 kitt till ungefär samma tjocklek som diafragmats. Därefter hopsättas apparatens 

 båda halvor och pressas mot varandra medelst den å fig. 3 angivna fjädrande 

 klämmaren av 1 mm. tjock messingsplåt. Slutligen värmes försiktigt, så att pice- 

 inet fullständigt utfyller mellanrummet mellan de plana glasytorna utanför dia- 

 fragmat. Dettas diameter bör blott med några få mm. överstiga öppningen i appa- 

 ratens sidotuber. 



