Några Laiiediagiam av fältspat 



9 



Avbildning av Laue-diagram. 



Enklast avbildas Laue-diagrammen genom fotografisk kopiering av plåten (se 

 tavl. I). De svagare punkterna komma emellertid vid d^'lik kopiering ej till sin 

 rätt och bliva ofta till en stor del omöjliga att iakttaga. B<ättre resultat erhålles, 

 om punkterna med bläck utprickas å plåtens glassida ocb därefter med hjälp av 

 gelatinpapper överföras å ritpapper. De svagaste punkterna upptäckas lättast, om 

 plåten skjutes över ett starkt belyst, ljust underlag. 



För att ge en bild av zon- 



sammanhanget mellan diagram- 

 punkterna är det lämpligast att 

 konstruera en stereografisk pro- 

 jektion av diagrammet. Sekuii- 

 därstrålarna i en zon ligga, såsom 

 fig. 6 visar, på ytan av en kon, 

 vars spets befimier sig i kristall- 

 preparatet. Då skärningslinjen 

 mellan den fotografiska plåten 

 och könens yta är en ellips (pa 

 rabel eller hyperbel), är däremot 

 kouytans skärning med den kri- 

 stallen omgivande sfären en cir- 

 kel; denna bibehåller som bekant 

 sin form då den överföres i en 

 stereografisk projektion. Det ur- 

 sprungliga diagrammets elliptis!<a 

 zonbågar kunna vi således ersätta 

 med zoncirklar; att avbildning 

 härigenom i hög grad underlättas, 

 behöver ej framhållas. Förhål- 

 landet mellan den stereografiska 

 projektionen av diagrammet och 



projektionen av de reflekterande planen framgår av fig. 7. 



Stereografisk projektion av ett Laue-diagram (till höger) 

 oi h av (1^ motsvarande atomplaneii (till vänster). P, och 

 äro varandra motsvarande projektionspunkter. Om Cär pro- 

 jektionens centrum är fP^+V^ ("Pi = 90". Den streckade 

 halvcirkeln anger läget av sekundärstrålar, som med den 

 diiekta strålen bildat 60", maximi vinkeln under de gjorda 

 upptagningarna. 



Lauediagram av monoklin fältspat. 



Upptagningar ha gjorts med tre monoklina fältspater, nämligen med adular 

 från Eggishorn, med ortoidas från Alve och med hyalofan från Binnrnthal. Trenne 

 upptagningar gjordes med olika preparat av sistnämnda mineral, men intet av dia- 

 grammen var tillräckligt tydligt för att kunna beräknas \ Upptagningarna nied 

 adular och ortoMas beskrivas närmre i det följande. 



' En under tryckningen gjord upptagning gav något bättre resultat och återtinnes det erhållna 

 diagrammet i fig. 3 å tavl. I. 



2 



