Skåney zoocecidier 11 



Carex arenaria L. 



1. Bruna, aflånga, glänsande cecidier vid stjälkbasen, förorsakade af Dichrona 

 gallarum Rübs. — ■ Lomuia, Rainlösa. 



2. Kulformig, brungrön uppsvällning af nedre delen af den knappast för- 

 längda utriculus, innehållande en gulaktig cecidomyidlarv. — Cecidiet upptäckt af 

 Lagerheim och af honom anträffadt vid Falsterbo och Malen (Lagerheim, V, 17). 



Juncaceae. 



Juncus lamprocarpns Ehrh. 



Blomställningar och vegetativa skott ombildade till rödfärgade, af förstorade 

 slidor bildade bladkvastar (fyllomani och kladomani): Livia juncorum Latr. [Houard: 

 397, 403]. — Bingsmarken, Uja, Oxie, Keflinge, Stehag vid Ringsjön, Kells Nöbbe- 

 löf, Dufeke barmosse (Halmstads s:n). 



Juncus fiiscoater Schreb. 



Bladkvastar, förorsakade af Livia juncorum Latr. [Houard: 396]. — Keflinge. 

 Juncus supinus Moench. 



Bladkvastar, förorsakade af Livia juncorum Latr. [Houard: 406J. — Esphult. 

 Juncus hufoniiis L. 



Bladkvastar, förorsakade af Livia juncorum Latr. [Houard: 6338]. — Esphult. 



Juglandaceae. 



Juglans regia L. 



A bladskifvans ofvansida stora, blåsliknande upphöjningar, täckta undertill af 

 långa, hvita hår; cecidiet [^Erineum jug/andis Schleich., Erineuni jughmdinum Peus.^ 

 förorsakadt af Eriophyes tristriatus Nal. var. erinea Nal. [Houard: 462]. — Sku- 

 rup, Hyltarp (Svedala s:n), Arrie, Hvellinge, Lunds botaniska trädgård. 



Salicaceae. 



Populus tremula L. 



1. Köttiga, blomkålslikt hopade samlingar af abnorma, rödfärgade knoppar 

 på yngre grenar: Eriophyea populi Nal. | Houard: 488]. — Kullaberg vid Mölle. 



2. Ensidiga, mindre ansvällningar å grenarna med affjällad kork, förorsakade 

 af Grapholitha corollana Hübner. [Houard 6358]. ■ — Näsbyholm, Brodda, Dagstorp. 



3. Rundad eller spolformig förtjockning af centimeterbreda grenar, för- 

 orsakad af Saperda populnea L. [Houard: 489]. — Näsbyholm, Kallsjö, Sandåkra, 

 Brodda, Dalby hage. Dagstorp, Esphult, Sjörup (Häglinge s:u). Ramlösa, Kulla- 

 berg, Kristianstad. — Allmän. 



4. Ensidig, halfklotformig, i spetsen med hål sig öppnande ansvällning å 



