12 



Elis Essen-Möller 



båda undervisuingarnas senare öden, särskilt under den bedrövliga tid, då de åter 

 blevo fördelade på olika personer, som likväl skulle samarbeta på samma anstalt. 

 Härtill återkommer jag senare. 



Bland mera anmärkningsvärda händelser under Liljewalchs tjänstgöringstid 

 förtjäna de två följande särskilt att framhållas. 



Den ena var ett förslag att flytta den Idinhha undervisningen från Lund till 

 Carolinslca Institutet i Stockholm. Medicinska fakulteten hade alt yttra sig om 

 saken, och i dess utlåtande av 1827 förekommer följande angående obstetriken : 

 »För barnmorskors danande här i Skåne är en lärare i förlossningskonsten, eller 

 provincialaccoucheur, nödvändig; och änskönt till följe af en större och mera an- 

 litad förlossningsanstalt i hufvudstaden unge läkare där äga tillfälle till en fullständig 

 öfning och undervisning, är det dock nyttigt, att denna äfveu vid Acaderaien kan 

 ärhållas. Lund äger dessutom ett väl inrättadt förlossningshus». 



Florman hade härtill ett särskilt yttrande, ur vilket jag icke kan neka mig nöjet an- 

 föra följande ord: »Likväl beror undervisningens framgång och gagn mindre af appa- 

 raternas kostbarhet och anseende än af lärarnes skickehghet. Man får derföre stundom 

 se läroinrättningar med inskränktare anstalter under skickeliga lärares ledning åstad- 

 komma mera verkelig nytta än de större och till det yttre mycket lofvande instru- 

 mentalier. — En lärare uti medicinen har gemenligen förtroende såsom läkare och 

 mycken tid förloras genom ständiga sjukbesök och mångfaldiga consultationer, hvar- 

 igenom lärareåtgärden kommer så mycket snarare att försummas, som denna för- 

 summelse lätteligen öfverhöljes med det större anseendet, som en lyckelig och lö- 

 nande praktik medförer, hvilken alltid mera värderas, än den enfaldiga undervis- 

 ningen för några fattiga elever.» 



Jag skall icke drista någon gissning, om Florman med sina ord åsyftat sär- 

 skilda personer och förhållanden. Säkert är, att barnbördshuset i Lund under Lilje- 

 walch kunde räknas till »de inskränktare anstalter, som under skickeliga lärares 

 ledning åstadkomma verkelig nytta». Förslaget avvärjdes, och det skulle dröja till 

 början av 1900-talet, innan ett nytt och, som vi hoppas sista, försök gjordes att 

 indraga den kliniska undervisningen i obstetrik i Lund. 



Den andra händelsen av större betydelse under Liljewalchs tjänstetid var 

 förslaget att förena obstetriken med professionen i kirurgi., i vilket senare ämne Lilje- 

 walch efter överenskommelse med Florman undervisat sedan 1812. Då detta för- 

 slag på det närmaste sammanhänger med förhållandena efter Liljewalchs död, 

 u})})skjuter jag redogörelsen därför till senare. 



Liljewalchs mer än trettioåriga tjänstetid förflöt eljes utan störande inflytelser, 

 åtminstone icke sådana som efterlämnat spår i protokollen. Det har då sitt intresse 

 att undersöka, vad tillgängliga handlingar upplysa om hans undervisning och öv- 

 riga verksamhet under denna långa tjänstetid. 



Från de på barnbördshuset förda journalerna — till stor del skrivna med 

 Liljewalchs egen hand — får man en god inblick i hans sätt att sköta förloss- 

 ningar. Under åren 1823 — ^7" 1831, från vilken tid journalerna flnnas i behåll, 



