26 Elis Essen-Möller 



direktionen utsedd till sjukhusdirektör. Under de närmaste åren var ställningen 

 alltså fortfarande den, att Ask gav klinisk undervisning i obstetrik under terminerna, 

 medan barnmorskeundervisningen och sjukvården under hela året tillkom Gadde. 

 En nmanuensbefattning, gemensam för kirurgiska och obstetriska avdelningen, till- 

 kom även under denna tid. 



Ett viktigt steg till en självständigare ställning för obstetriken togs av fakul- 

 teten, då den år 1872 begärde anslag till en särskild lärare i obstetrik och gyneko- 

 log! med adjunkts lön av 2,500 kronor, samt dessutom till utvidgning av barnbörds- 

 huset begärde 20,000 kronor. Det första av dessa krav upprepades i annan form 

 år 1876, då jämte andra tjänster även begärdes inrättandet av e. o. professur i 

 obstetrik och gynekologi. Denna beviljades även 1877, från vilket år universitetet 

 alltså hade i staten uppförd lön till en e. o. professor i obstetrik och gynekologi, »tillika 

 andre kirurgisk lärare». Omständigheterna fogade så, att detta ämbete först år 1900 

 trädde i funktion. 



Anledningen till att kravet på förbättring av barnbördshuset år 1872 fram- 

 fördes av fakulteten och icke av lasarettsdirektionen, har jag icke kunnat utröna. 

 Det upprepades icke vidare från fakultetens sida, men upptogs av direktionen år 

 1877 i anslutning till ett av Ohlssou-Gadde uppgjort förslag. Detta förslag, som i 

 omarbetad form sedermera blev grundläggande för det nuvarande barnbördshuset, 

 inrymde i nedra våningen bostäder för barnmorska och elever, medan den övre 

 var avsedd för patienter. Den ledande tanken var barnsängsfeberns förebyggande, 

 och med tanke -härpå skulle rummen förläggas så, att de kunde isoleras från var- 

 andra och kraftigt vädras. 



Landstinget avslog anslagskravet 1877, och samma öde rönte frågan 1879 

 både i landstinget och i riksdagen, till vilken man även vänt sig. 1880 blev resultatet 

 i landstinget detsamma, men i mars 1881 beviljades ett anslag på 22,000 kr. till 

 ett nytt barnbördshus. Säkerligen kan omslaget i stämningen till en del förklaras 

 genom en inlaga av Ask, i vilken han redogör för, huru en barnsängskvinna med 

 ruttet foster inkom, själv dog och smittade två andra, som även dogo. »Ett behö- 

 rigt afskiljande af en för de öfrigas helsotillstånd vådlig patient är på en sådan 

 lokal som Lunds barnbördshus rent af en omöjhghet. Enda sättet att förekomma 

 ett förnyande af de svårare barnsängssjukdomarnes uppträdande är derför att skaffa 

 ett nytt och ändamålsenligt barnbördshus. Kan detta icke ske, är bäst att intet 

 barnbördshus finnes.» 



Det nya barnbördshuset kom till stånd och avsynades 1882. Ur nutida synpunkt 

 är det fullständigt odugligt för sitt ändamål; jag behöver endast påpeka en sådan sak, 

 som att förlossningsrummet var placerat mitt i huset, varifrån de födandes jämmer 

 måste höras till alla i huset befintliga, samt att byggnaden i sitt inre rymde endast 

 en enda trappa, och den av trä; hade eld utbrutit här, hade det säkerligen varit 

 omöjligt att lädda patienterna. Den första av dessa olägenheter blev så gott sig 

 göra lät i början av 1900-talet avhjälpt genom förlossningsrummets förläggning till 

 ena ändan av nedre våningen; den andra olägenheten stod icke att ändra, och 



