Aitis ol)8U'tricipe piofessiunt'ii i Lmid 1783 — 1918 



"21' 



söken på förlossniugsi'ummet skulle därför säkerligen blivit minimal, om man icke 

 erhållit ledning vid sina första undersökningar av instruktionsbarnmorskan Chri- 

 stina Nilsson, anställd i denna befattning 1875 — 1904. 



»Jungfru Christill» var en imponerande föi'eteelse, icke endast till det yttre, 

 där hon med sin enorma kroppshydda kom vaggande fram. Hon ägde en över- 

 lägsen begåvning, klokt omdöme och stor erfarenhet. Härtill kom en medfödd 

 värdighet och takt, som gjorde ett både vördnadsbjudande och förnämt intryck. 



Det var nu 

 jungfru Christin, 

 som tog sig an den 

 unge nybörjaren ; 

 hon lärde oss den 

 obstetriska under- 

 visningen och gjorde 

 detta i en sådan 

 form, som skonade 



ömtåligheten hos 

 den unge medicine 

 kandidaten, vilken 

 kom till BB i den 

 tro, att han visste 

 mera än en barn- 

 morska, och tillika 

 på ett sätt, som utan 

 ord lärde den grann- 

 lagenhet man är 

 skyldig patienten. 

 Jag kan utan tve- 



CHRISÏINA NILSSON, 

 iiistruktionsbarnmorska 1875 — 1901. 



kan säga, att jag 

 alltid kommer att 

 känna mig tacksam 

 att ha gjort mina 

 första lärospån å 

 förlossningsrummet 

 under hennes led- 

 ning. 



Professorns an- 

 del i den obstetriska 

 undervisningen be- 

 stod däri, att han 

 uick rond med oss 

 å barnbördshuset 

 varje fredag kl. 1 1 

 ^■12. Därvid de- 

 monstrerades före- 

 kommande fall, och 

 vi fingo ibland åse 

 ett obstetriskt in- 

 grepp. Särskilt er- 



inrar jag mig, att Ask intresserade sig för den konstgjorda förtidsbörden vid trångt 

 bäcken, som en gång utgjort ämnet för hans provföreläsning för professuren, och 

 vilken han inledde genom att inlägga en grov bougie i uterus. 



Under de övriga dagarna i veckan förekom ingen rond å barnbördshuset. 

 Då det nu vidare förhöll sig så, att Gadde, oaktat han var barnmorskelärare 

 och officiellt förestod läkarevården å anstalten, aldrig gick dit, utan undervisade 

 barnmorskorna uteslutande teoretiskt, så följde härav, att förlossningarna och pa- 

 tienterna sköttes fullständigt utan läkaretillsyii, om man undantar timmen på/fre- 

 dags förmiddag. Endast då något ingrepp behövdes, tillkallades underläkaren eller 

 amanuensen från kirurgiska avdelningen, och även härutiunan ankom det på jung- 

 fru Christin att bedöma, både när läkarehjälp behövdes och — när den icke 

 behövdes. • 



Om jag till detta fogar, att jungfru Christin hade en omfattande enskild 

 praktik, icke endast i staden utan ute på godsen i Skåne, och därför emellanåt var 



