6 



Carl M. Fürst 



som upptäckten nf kall-, varm- och tryckpunkterna innebär, en af de viktigaste för 

 öfrigt, som gjorts inom hela sinnesfysiologien». 



Alla hans minnestecknare beröra pä ett eller annat sätt, att hans arbeten ej 

 alltid voro sä lätta att tillgodogöra sig. De voro kortfattade i framställningssättet, 

 och det fordrades mycken ansträngning nf läsaren för att sätta sig in i den rätta 

 uppfattningen af hans teoretiska åsikter. Detta rör väl egentligen mäst de svår- 

 tydda muskelFenomenen. Likasoin Blix ej var en mångtalande man, var han ofta 

 ordknapp i sina skriftei". — »Men», säger Tigerstedt, »väl grundade fakta tillliöra 

 vetenskapens fasta oförytteiliga skatter, och i detta afseende skall Blix' arbete alltid 

 bibehålla ett stort värde». 



När Blix såsom rektor talade till studenterna, var det alltid dju]) och verkligt, 

 tankedigert innehåll i hans tal, vare sig det var uppmaning till bildande af skytte- 

 gille eller till allvar i studierna, och hans vårtal den 1 maj kunde ofta lyfta sig i 

 stor stämningsfullhet och värme, som spred sig till åhörarne, då man kände, huru 

 talet uppbars af den inre sanna kärleken till naturen och allt friskt pulserande lif. 



Blix var en ädel och vänsäll personlighet. Alla hans gamla kann-ater skattade 

 högt hans trofasta, redbara karaktär. Hans plikttrohet att söka sätta sig in i de 

 frågor, som kommo under hans domvärjo, särskildt då han var Lunds universitets 

 rektor, gjorde hans omdöme framträdande objektivt, hvilket i förening med hans 

 praktiska läggning och fria syn på nödvändigheten af utveckling gjorde honom 

 synnerligen lämplig. Blix var af medellängd, synnerligen välväxt och godpropor- 

 tionerad, men ganska sniålemmad. Han rörde sig spänstigt och bar hufvudet 

 högt. Själf idrotts- och friluftsman uppmuntrade han, när tillfälle bjöds, andra till 

 idrott. Han spelade ej själf något musikaliskt instrument, men älskade musik och 

 hade som ung deltagit i körsång. — Han var matematiker och mekaniker, en genial 

 tänkare, men han var synnerligen blyg isynnerhet bland främmande och behöfde 

 stor viljeansträngning att öfvervinna denna sin blyghet. Ofta kunde han gifva 

 korta, orakelartade tilltal, som den det rörde fick mycket att fundera öfver. I syn- 

 nerhet förekom detta hans knappa uttryckssätt, när han gick och grubblade på något 

 vetenskapligt problem. Hörde han sedan, att den tilltalade känt sig sårad, blef han 

 mycket ledsen. Under de sista åren af sin lefnad var han ofta tung till lynnet. 



Blix var en vacker man med synnerligen vacker hufvudform och ansiktsprofil. 

 Hans hufvuds största längd var 202 nnn., dess största bredd 161 mm., vid tubera 

 parietalia 152 mm. Hufvudindex blir 79,6, hvilket motsvarar en kranialindex på 

 ungefär 77,6. 



Hufvudets horisontalomfång öfver glabella är 583 mm. och trausversalomfång 

 från öfre kanterna af öronöppningarna 345 mm. 



Ansiktslängden från näsrot till haka var 137 mm. och bredd 145 mm. 

 Ansiktsindex sålunda 94,5. 



Måtten äro tagna på en afgjutning af Blix' hufvud efter hans död. 



Blix och författaren af detta arbete hade ofta talat om att söka bilda en 

 slags förening bland universitetslärarna i Lund, där medlemmarna skulle testamentera 



