Artis obstetricife professionen i Lund 1783- 1918 



11 



som sedau givit hjälp åt sä många mödrar, och som utgjort själva stommen för 

 undervisningen i obstetrilc. 



Efter Stobaei förut nämnda uppslag till inrättande av en barnbördsavdehiing 

 nämna tillgängliga handlingar intet därom, förrän det i lasarettsdirektionens [»roto- 

 koll av den 7^ 1820 på tal om ett planerat kokhus heter, att däri »Hans Excel- 

 lence Académie Cancelleren tillika befallt inredning af förlossningsrum», därvid 

 dock tillägges, att »kokinrättningen vore den angelägnaste, och förlossningshuset 

 finge tillsvidare hvila». 



Det är alltså möjligt, att initiativet till detta liksom till flera andra framsteg 

 för den kliniska undervisningen tagits av den utmärkte universitetskanslern, greve 

 Lars von Engeström. Möjligt och kanske sannolikt är väl dock, att Liljewalch 

 stått bakom, fast hans namn icke synes i handlingarna. Vem än förtjänsten 

 tillkommer, bedrevs saken så, att förlossning skuttet år 18,23 kunde tagas i bruJc, alltså 

 för snart hundra år sedan. Det låg där den nuvarande patologiska institutionen 

 ligger, vid Paradisgatan, och innehöll 4 sängar. Med denna anspråkslösa utrust- 

 ning hade emellertid möjlighet vunnits till verklig klinisk undervisning i det för 

 alla blivande läkare viktiga ämnet, och det är därför naturligt, att denna epok i 

 den lundensiska obstetrikens historia alltid kommer att bli förbunden med Lilje- 

 walchs namn, även om tanken upprunnit hos Stobeeus. 



Under åren före 1823 måste Liljewalchs undervisning ha varit huvudsakligen 

 teoretisk eller tillämpad på fantom. Måhända fingo de blivande läkarne även nå- 

 gon gång närvara vid förlossningar i Liljewalchs praktik. I föreläsningskatalogerua 

 finner man också, att han under de 13 första åren föreläst »in theatro anatomico», 

 först 1824 undervisar han »in nosocomio puerperarum». 



Det var icke endast kandidaternas undervisning, som fick nytta av barnbörds- 

 husets tillkomst; detta blev i icke mindre grad förhållandet med barnmorskornas. 

 Förut har nämnts, att Trendelenburg efter Stobaeus övertog denna undervisning, 

 som alltså fortgick ostörd av den 18-åriga vakansen i obstetrik efter Stobœi död. 

 Trendelenburg var bosatt i Malmö, och den undervisning han där gav var ute- 

 slutande teoretisk. 



Då Trendelenl)urg dog 1820, uppdrogs åt Liljewalch att övertaga denna un- 

 dervisning. Hans förtjänster liärutinnan förminskas icke därav, att han åtog sig 

 den ökade bördan utan ersättning, »af nit för befordrande af det nyttiga ända- 

 målet». Den av Trendelenburg åtnjutna lönen av 400 rdr var nämligen tiller- 

 känd denne personligen och indrogs efter hans död. Först år 1836, sedan 

 han i 15 år skött befattningen utan lön, erhöll Liljewalch i sin egenskap av 

 barnmorskelärare lön genom anslag av kyrkotionde. De båda handlingar, som äro 

 av vikt för kännedomen om denna period i den skånska barnmorskeanstaltens 

 historia, finnas in extenso återgivna hos Borelius i hans Årsrapport från Malmöhus 

 läns sjukvårdsinrättningar i Lund 1900, s. 43 — 47. 



Med Liljewalch blevo alltså läkare- och ha7-nmorslemidervis)tingen förenade hos 

 samma person. Vilken betydelse detta hade, förstår man bäst, då man följer de 



