10 



Ellis Essen-Möller 



allt han i flera är vid utrikes universiteter och der befintelige hospitaler på egen 

 dryg iiostnad ex professo idkat, och ined detta arbete sä vida hunnit, att det 

 under mera ledighet från ofvannämde bisysslor oförtöfvat kan genom trycket utgå 

 och till allmänhetens tjenst utgifvas». Något sådant arbete utkom emellertid aldrig; 

 de båda skrifterna av Stobtei hand förskriva sig från tiden före hans professors- 

 utnämning. Efter denna utgav han endast ett rektorsprogram 1787. 



Den tjänstledighet, som Stobaeus begärt, var inledningen till hans försvin- 

 nande ur det akademiska livet. 1791 erhöll han »två års tjänstefrihet», men redan 

 före denna tids utgång slutade hans liv år 1792. 



Tar man i betraktande den ålder, vid vilken han började sin akademiska lä- 

 raregärning och söker följa spåren därav i den mån handlingarna göra detta möj- 

 ligt, så får man ett livligt intryck av det nit och det intresse, med vilka den 

 gamle upptog och fortsatte en verksamhet, som till sin natur är tröttande och an- 

 strängande även för yngre krafter. I den lundensiska obstetrikens historia skall 

 hans namn fortleva icke endast som den förste artis obstetriciae professorn och 

 förste skånske barnmorskeläraren, utan ännu mer som plauläggaren av det barn- 

 bördshus, som för båda undervisningarna var en oavvislig och av honom klart in- 

 sedd nödvändighet. 



Efter Stobœi död dröjde det hela 18 år, innan hans efterträdare blev utnämnd. 

 Anledningen till detta långa interregnum har jag icke kunnat utforska. Möjligen 

 sammanhänger den därmed, att såväl Stobseus som hans närmaste efterträdare i 

 ämbetet utnämndes endast efter hemställan av kanslern, utan att förslag till tjänsten 

 blivit i vanlig ordning upprättat. Såvitt man av föreläsningskatalogerna kan finna, 

 förekom under mellantiden 1792 — 1810 icke heller någon undervisning i obstetrik. 



Till artis obstetricite professor utnämndes 1810 Carl Fredrik Liljewalch. Det 

 var ingen okänd man, som nu övertog den ansvarsfulla posten. Född 1770, hade han 

 gjort sina medicinska studier i Köpenhamn och Lund. I obstetrik hade han alltså 

 haft ingen mindre än Mathias Saxtorph till lärare. Examen i detta ämne hade han 

 undergått för den då 74-årige Stobseus, som om sin blivande efterträdare intygade: 

 »Ob infirmara valetudinem examen rigorosum in scientia obstetricia cum clarissimo 

 candidato Liljewalch in propriis sedibus instituere coactus fui, in quo qusestionibus 

 illi propositis pro consueta sua alacritate solide respondit. » Solida voro säkerligen 

 hans kunskaper även i andra ämnen, ty han var först anställd som prosektor i 

 anatomi, sedan som medicine adjunkt, och 1802 finner man honom föreläsa ana- 

 tomi, sedermera även kirurgi. Vid ett par tillfällen skötte han även som vikarie 

 professionen i anatomi och teoretisk medicin. Om man vet, att de ordinarie inne- 

 havarna av dessa lärostolar voro Florman och Munck af Rosenschöld, så ligger 

 redan häri ett gott vitsord för den vikarie de valde. 



Liljewalch blev det nu förunnat att under en mansålder företräda »förloss- 

 niugsvetenskapen» vid detta universitet. Hans tjänstetid blev också minnesvärd, 

 icke endast genom dess längd, utan framför allt genom hans ädla och av alla 

 uppskattade personlighet, samt därför att under hans tid det barnbördshus tillkom, 



