Malmöhus läns lasarett i Lund 1768—1918 



23 



Sjukhuset var redan tidigt uppdelat i olika specialavdelningar. Särskild kur- 

 husavdelning kan dateras från 1812, särskild barnbördsavdelning från 1823. Sär- 

 skild medicinsk och kirurgisk avdelning, eller som det benämndes, »invärtes» och 

 »utvärtes» avdelning från 1849 efter initiativ av Gellerstedt. Särskild byggnad för 

 ögonavdelningen uppfördes 1884, men redan fullt 10 år förut hade inom kirnr- 

 giska avdelningen på initiativ av Löwegreu varit avdelad eu särskild avdeluing 

 eller särskilda salar för ögousjuka. Särskild avdelning för sinnessjuka (vid Lunds 

 hospital) tillkom 1895 och ett barnsjukhus 1899. 



I dessa hänseenden hade sjukhuset sålunda nått en tillfredsställande utveckling 

 och storlek. Då år 1900 förslag om nybyggnader uppkom, så gällde det sålunda 

 inte så mycket att utvidga eller förstora sjukhuset som fastmera att söka modernisera 

 detsamma. Vid de föregående många nybyggena hade man byggt för de tillfälliga 

 sjukvårdsbehoven och väl tillgodosett desamma, men det kan nog utan orätt sägas, 

 att det är svårt att spåra någon enhetlig plan eller någon framtidstanke vid de 

 olika nybyggena. I sjukhusadministrativt hänseende företedde inrättningarna många 

 påtagliga brister, även vad själva byggnaderna beträffar. Det saknades en central 

 för värme, ljus och kraft för det stora sjukhuset och likaledes saknades en samlad 

 ekonomiavdelning för kök och tvätt. Köket var inrymt i källarvåningen till ögon- 

 avdelningens byggnad; tvätten låg nere vid Paradisgatan, 



Förslagen från år 1900 gingo sålunda i första hand ut på att bringa enhet 

 och plan i det hela samt därjämte på en till- och ombyggnad och modernisering 

 av den kirurgiska avdelningen, som bland annat saknade operationsavdelning och 

 undervisningslokaler; till operationsrum användes ett rum från början avsett för 

 helt annat ändamål. 



Mången menade då ocli det har upprepats även senare, — men tidigare 

 dessvärre troligen icke varit tänkt — , att det vore bäst att försöka sälja det 

 hela och bygga nytt på rymlig tomt utom staden. Det är klart att även en dylik 

 möjlighet togs i allvarligt övervägande och det kan väl ock sägas, att detta varit 

 den bästa från nästan alla synpunkter — utom den ekonomiska. Tomten, som då 

 disponerades, omfattade 30,000 kv.-met. och belägen inne i staden hade den natur- 

 ligen sitt stora värde, men tomten ägdes av universitetet, husen av landstinget. 

 Utom andra svårigheter för en någorlunda fördelaktig försäljning av det hela, låg 

 häri en betänklig punkt. Vidare var en del av lasarettet i gott skick ; barnsjukhuset 

 var alldeles nytt och tidsenligt och den stora kirurgiska avdelningen sådan, att den 

 kunde med måttlig kostnad moderniseras och tillbyggas. Det befanns sålunda 

 riktigast och som det nästan enda ekonomiskt försvarliga att lägga planerna på ett 

 bibehållande av det gamla och för framtida utvidgning av tomtutrymmet söka för- 

 värva det smala kvarteret norrut vid Allhelgouakyrkogata samt delar av Allhelgona- 

 gården, först och främst Allhelgonaträdgården eller s. k. Sjöströmska trädgården 



