10 



Jacques Borelius 



Det äldsta kurhuset, det förut nämnda Krausiska huset, förklarades av las.- 

 läkaren Sönnerberg i juni 1820 vara så bristfälligt, att det måste ombyggas. År 

 1821 meddelar dir:n (prot. ''Vi 21), att riksens ständers ombudsman, då han nyligen 

 varit i staden, förklarat »mycket nöje över stora sjukhuset, men tillika aiunärkt, att 

 då treskiilingsafgifteii tillkommit för kuranstalternas skuld, borde man äfven tänka 

 på dess upphjelpande». Dir:n uttalade på grund härav att nytt kurhus så snart 

 som möjligt borde byggas. Ar 1822 (prot. '70 beslöts, efter någon meningsskilj- 

 aktighet med avseentle på platsen, att antaga Sönnerbergs förslag att lägga huset 

 längst ut i sydöstra delen av Paradislyckan i hörnet av Sandgatan och Paradis- 

 gatan ; det gamla huset kunde då stå kvar och patienterna bibehållas där, tills det nya 

 bleve färdigt. Tomtplats skulle begäras av universitetet och ritningar med kostnads- 

 förslag ombesörjas av Sönnerberg. Sedan dessa ritningar uppgjorts och gillats av 

 lasar.-dir:n och medic, fakulteten (fak:s prot ^/a 1822) samt universitetet upplåtit tomt, 

 börjades byggnadsarbetet. Huset var i Oktober 1824 färdigt till avsyning och öppuades 

 sedan. Det hus, som nu byggdes, finnes ännu år 1918 kvav fastän tillbyggt och 

 ändrat. Det var ett tvåvåningsstenhus om 36 alnars längd utefter Paradisgatan 

 och 19 alnars bredd efter Sandgatan med »så stor vinkel i hörnet att gaveln följde 

 Sandgatans Ii nie». Murarnas tjocklek i nedre våningen 1 aln, i den övre 18 tum; 

 våningarnas höjd 5 alnar. Kostnadsförslaget hade slutat på en summa av 7,964 rdr 

 32 sk. b:o, men dir:n beslcU att entrepreuadsumman ej fick överstiga 7,000 rdr 

 b:o. Vid auktion stannade snickaremästaren Otterström för detta bud och byggde 

 sedan huset. (Fullständig arbetsbeskrivning m. m. finnes i dirais prot. '*/'2 1822) 

 Tomtdelar i Paradislj'ckan hade upplåtits genom kanslersbrev av 'V2 1821 för barn- 

 bördshus och koklius, genom kanslersbrev av '-/lo 1822 till kurhus. Den förra, 

 sydvästra delen omfattade 24 kappland, den sydöstra 14 Vi kappland eller tillsam- 

 mans c:a 39 kappland (Jfr. dir.-prot. '^^ja 1822. Bil.). Akad. konsistoriet hade 

 föreslagit, att härför skulle utgå en jordskyld till universitetet av tre tunnor råg. 

 Kanslern resolverade emellertid på lasar.-dir:ns framställning, att tomtdelarna skulle 

 fritt upplåtas; den norra delen av sydvästra tomtdelen skulle användas till köksträdgård 

 av spisvärden. På karta över Lund år 1837 (fig. 3) är lasarettstomten markerad 

 i den storlek den omfattade från 1822 intill år 1865, vilket år även den norra delen 

 av Paradislyckan upplåts. 



Den nya kuvhusbyggnaden innehöll sjukrum i båda våningarna med beräknad 

 plats för 30 sjuka, men fick sedan lärana plats för åtskilligt flere. Ar 1864 blev 

 huset på grund av det ökade behovet av kurhusplatser tillbyggt åt väster med 15 

 alnars längd: den av studenthumorn s. k. » cura posterior». Efter denna tillbyggnad 

 disponerade kurhuset 13 större och mindre sjukrum med inalles 67 platser samt i 

 varje våning badrum, sköterskerum och klosettrum. Ar 1884, då behovet av kur- 

 husplatser betydligt minskats, avdelades huset genom en brandmur i två ungefär 

 lika delar och den östra delens övre våning anordnades till sysslomansbostad, den 

 nedre till bostad för ekonomipersonal och till polikliniker; endast den västra använ- 

 des därefter till kurhus. Fig. 4 anger huset i dess utseende år 1918 med ett 



