18 



Carl M. Fürst 



ganska stora och af fåror till siu största del väl begränsade vindel, som omsluter 

 den uppåtstigande fåra, hvilken motsvarar en ramus ascendens sulci temporalis 

 medii, men ej utgår från denna oregelbundna temporalfåra. 



Operculum parietale superius, som här direkt sammanhänger med operculum 

 frontale superius, blir genom sulcus subcentralis posterior djupt inskuret på sin 

 undre yta, nästan ända till mediala inre kanten. Operculum jmrietale posterius är 

 genom den på ytan obetydliga ramus descendens fissurée Sylvii här ringa antydt; 

 men, då denna ramus descendens vidgas mot djupet, får den där skarp begränsning. 

 Den kommer ej i beröring med insula Reilii utan bildar det operculära afgräns- 

 uingspartiet för fissura Sylvii. 



Fissura parietooceipitalis är å denna hjärna en alldeles särskildt djup fåra, 

 h varigenom dess väggar både på parietal- och occipitalloberna utgöra särdeles 

 vindelrika ytor. 



På temporalloben ligger högst den af fissura Sylvii och sulcus temporalis 

 superior begränsade gi/rus temporalis superior {TS), hvilken tager sin början såsom 

 en gyrus temporalis polaris [TP). Redan vid sitt främre parti i poltrakten gifver 

 den en gren såsom begynnelsegren åt gyrus temporalis mediùs. Efter kort förlopp 

 lämnar den ännu en bryggvindel till samma vindel. Gyrus superior är en i det 

 hela taget bred vindel, men den tilltager i bredd framifrån bakåt. Den går öfver 

 i operculum parietale posterius, i det den svänger om den relativt korta ramus 

 descendens fissurce Sylvii. De ytliga fårorna och vindlarna fortsätta vid öfverkanten 

 af gyrus temporalis superior in mot djupet i fissura Sylvii. 



Gijrus temporalis médius [TM) är genom oregelbundenheten hos sulcus tempo- 

 ralis médius en nedåt svårt begränsbar vindel och är här såsom vanligt lika svår 

 att särskilja från gi/rus temporalis inferior (TI) som den är lätt att göra det från 

 gyrus superior. Emellertid visar gyrus médius, såsom hel vindel betraktad, denna 

 betydliga bredd, hvilken är för den utmärkande. Dessutom förete de särskilda 

 vindlingarna betydliga ytdimensioner. Mäktiglieten aftager dock något bakåt. 

 Genom den djupa inpressningen eller inskärningen i undre laterala hjärnkanten 

 afgräusas temporalloben bakåt. I temporallobens pol ingår äfven gyrus temporalis 

 médius och bildar gi/rus temporalis polaris {TP), som i själfva polen är fri från 

 fåror. Den är mötesplatsen för gyri temporales superior et médius et inferior samt 

 äfven för gyrus hip[)0campi, hvilka alia sända vindlar till polen, om än fissura 

 rhinica medialt skiljer den från gyrus hippocampi. 



Gi/rus temporalis Inferior bar förbindelsevindlar med gyrus hippocampi, men 

 är i det hela taget väl begränsad af fissura collateralis från denna vindel. 



Gyrus fusiformis {Fu) är ganska väl begränsad ocli har ingen bryggvindel, 

 som korsar fissura collateralis. Aiinu bättre begränsad är gyrus lingualis^ genom 

 fissura calcarina och dess bakre nedåtgående slutgren. Genom truncus fissurée 

 calcarinte afskiljes den från prtecuneus, genom själfva fissura calcarina från cuneus 

 och genom dess slutgren från occipitallobens laterala parti. Från gyrus fusiformis 

 är den äfven afskiljd genom en fåra med undantag af bakersta delen, där dessa 



