Professorn i fysiologi vid Lunds universitet Magnus Blix' hjärna 



25 



siihcentralis posterior har den ingen förbindelse. Denna står i djupet pä den mot 

 fissura Sylvii vättande ytan i förbindelse med sulcus subcentralis anterior och 

 bildar tillsammans med den en bågformig fåra, som omsluter de båda gyri centrales 

 anterior et posterior. 



Sulcus interparietalis proprius [pi) består här af två särskilda afdelningar; den 

 ena af dem, pars anterior, är nästan parallel ined sulcus postcentralis och står i 

 direkt förbindelse med dess pars inferior. Det öfre stycket, räknadt från denna 

 förbindelse, är något längre än det nedre. Genom en något nedsänkt biyggvindel 

 är detta frontalt riktade parti skildt från det sagittala eller rättare sagt bågformiga 

 partiet af fåran. Den andra afdelningen pars posterior af sulcus interparietalis 

 fortsätter sig uti occipitalloben och bildar där en sulcus occipitalis transversus (ot). 

 Skenbart sammanhänger den äfven med sulcus parieto-occipitalis, men i verklig- 

 heten skiljes den från denna fåra genom en kraftig, djupt belägen vindel. Medialt 

 om öfre spetsen af den frontala delen af sulcus interparietalis proprius böjer sig i 

 S-formig svängning bakåt sulcus parietalis superior {ps) och kommer att begränsa en 

 kraftig bågvindel, som omsluter en från sulcus subparietalis på mediala ytan öfver 

 hemisfärkanten på dorsala hjärnytan fortsatt fåra. — Utom den fåra, som uppåt- 

 utåt begränsar gyrus supramarginalis, har parietalloben ännu en medialt och bakåt 

 belägen fåra, som kanske äfven kan uppfattas såsom en sulcus interparietalis. 

 Den bildar tvänne ej obetydliga skänklar, som lateralt framåt förenas till en 

 gemensam stam, hvilken i sin tur fortsättes i sulcus temporalis superior (ts) och 

 blir således själf en ramus ascendens sulci temporalis superioris. På parietallobens 

 mediala yta, prcecuneus, når egentliga fortsättningen af gurys cinguli upp mot 

 hemisfärkanten, incisura cinguli, knappast upp till denna, men sulcus cinguli 

 fortsätter ett stycke bakåt såsom sulcus subparietalis och afbrytes i sitt förlopp 

 genom en bryggvindel från gyrus cinguli och pra?cuneus. Bakom denna vindel 

 sträcker sig den nyssnämnda längre tvärfåran, som på dorsala ytan ömsintes af en 

 kraftig bågvindel. Förhållandena på de olika hjärnhalfvorna äro här således 

 ganska olika. 



På temporalloben går sulcus temporalis superior {ts) såsom en oafbruten sam- 

 manhängande fåra ett stycke från lobens pol ända in i parietalloben, där den 

 slutar i en tvärklyfning. Den afgifver tvärfåror åt båda sidor. Af dessa är en 

 särskildt att beakta, då den är särdeles djup och sträcker sig snedt bakåt uppåt 

 långt in i fissura Sylvii. I öfrigt har fåran inga förbindelser med andra fåror. 



Sulcus temporalis médius [tm] börjar till och med närmare temporalpolen än 

 sulcus superior och går med ett slingrande förlopp, under hvilket den ej mindre än 

 två gånger öfverskrider laterala hjärnkanten och sålunda därvid kommer in på 

 lobens undre yta. Den sträcker sig oafbruten in i occcipitallobeu och har under 

 tiden afgifvit stora grenar åt olika håll. Den afgifver mot slutet en ramus ascendens 

 sulci temporalis medii. En gren eller fortsättningsgren sträcker sig in i occipital- 

 loben, och då den ligger något ofvau dess undre kant, bildar den en sulcus occipito- 



