Professorn i fysiologi vid lAinds universitet Magnus Blix' lijärna 



27 



2. Vindlarna. 



Gyrus centndis posterior (CP) är en något mera jämnbred och regelbunden 

 fåra än på höger sida. Den börjar längre fram än på höger sida men öfverskrider 

 knappast hjärnhemisfären. Härigenom utgöres lobulus paracentralis väsentligen af 

 parietalloben, då paracentralloben uppfattas såsom ett medialt hjäinparti. I viss 

 mån skenbart börjar gyrus centralis posterior vid mediala hjärnkanten synnerligen 

 bred, men egentligen bildar en del af denna lobulus paracentralis en gyrus 

 arcuatus anterior [AA), som omsluter uppstigande ändan af sulcus cinguli, hvilken 

 knappast når fullt upp till hemisfärkanten, för att bilda en verklig incisura cinguli. 

 Den nämnda bågvindeln kommer härigenom att ej obetydligt tillhöra mediala 

 ytan. På sitt midtparti lämnar gyrus centralis posterior en bryggvindel till parietal- 

 loben, hvilken vinkel svänger uppåt. Vid nedre ändan får centralvindeln en 

 betydlig bredd, som är fördjupad af en kort fåra. Betraktar man det nedre 

 stycket af de båda centralvindlarna, som omfatta sulcus centralis nedre ända, så 

 finner man hvilken betydlig bredd de båda representera. Det är en ytutbredning, 

 som likasom fått mera på sin lott än hvad vanligen hör den till. Också är den 

 närliggande vindeln både framåt och bakåt kontrasterande smal. Gyrus centralis 

 posterior har ej någon på ytan synlig förbindelse bakåt. 



Lobulus parietalis siqjerior (PS), visar på dorsala ytan såsora sagts en högst 

 obetydlig gyrus arcuatus anterior {AA), som dock får en kraftig ställföreträdare 

 eller ett komplement något längre tillbaka. En gyrus arcuatus medius (AM) är smal 

 och buktar framåt, en annan bakåt. Gyrus arcuatus posterior (AP), som omsluter 

 fissura parietooccipitalis, är i sin slutbåge en under ytan nedsänkt vindel. 



Lohulus parietalis inferior är genom de talrika inskärande fårorna vindelrik. 

 Ett bredt parti, inskuret af en liten fåra, bildar parietala delen af gyrus supra- 

 marginalis {SM), då däremot det partiet, som begränsar själfva spetsen af ramus 

 posterior ascendens fissura Sylvii (rpa), är smalt likasom den temporala delen af 

 vindeln. Man skulle kunna säga, att bakom gyrus supramarginalis bildas en yttre 

 koncentrisk båge. 



Gyrus angularis (ANG) ligger högt på dorsala ytan omslutande fortsättningen 

 af den uppgrenade ramus ascendens sulci temporalis superioris och sammanhänger 

 med gyrus parietalis inferior posterior {PIP). 



Operculum parietale superius sammanhänger intimt med operculum frontale 

 superius och är på undre ytan vindelrikt. Operculum posterius, som begränsas af de 

 båda ändgrenarna af fissura Sylvii, berör ej insula Reilii i sin djupa del. 



Retzius har framhållit, huru parietalloben har en bakre yta i det parti, som 

 begränsar framåt fissura parietooccipitalis. Denna ganska stora yta visar på denna 

 hjärna en stor rikedom på vindlar och i samband därmed också på fài'or. 



Gyrus temporalis superior [TS] stöter i spetsen af loben till gyrus temporalis 

 polaris [TP], i hvilken den där öfvergår. Ej långt bakom polen har den en brygg- 



