Professorn i fysiologi vid Lunds universitet Magnus Blix' hjärna 29 



calcarina. Emellertid får å denna hjärna kanske ej dess nedåtgående korta gren, 

 som sträcker sig mot själfva polspetsen, utgöra vindelns bakre begränsning utan 

 snarare den utanför denna liggande parallela djupa fåra, som ofvau omtalats. 

 Under sådana omständiglieter skulle det vara gyrus lingualis, som utgjorde den 

 omtalade mediala extra bakre polen på hjärnhemisfären. 



Cuneus (Cu) är skarpt begränsad genom fissura calcarina och fissura parieto- 

 occipitalis. Genom den djupa, sagittalt uppåtgående fåran vid den omtalade oper- 

 culumartade öfverstjälpningen afgränsas egentligen först bakåt utåt cuneus, som här- 

 igenom erhåller ett mindre vanligt bakre tillskott. 



Occipitallobens bakre yta är vindelrik. En horisontalt ställd fåra (sulcus 

 occipitalis lateralis) begränsar en gyrus oceipiiomarginalis. 



Insula Reilii bar ej undersökts på annat sätt än genom tillbakavikning af 

 täckande delar och har, så vidt man därigenom kunnat iakttaga, ej visat några 

 anmärkningsvärda företeelser. 



Skall jag på grund af den föregående beskrifningen angifva hvad som sär- 

 skildt utmärker Magnus Blix' hjärna är det för det första, att det är en vindelrik 

 hjärna med stora och breda vindlar i hjärnans midtpartier kring sulcus centralis 

 och ett stycke ännu längre fram. Mot främre polen och än mera mot den bakre ökas 

 vindlarnas slingrighet och minskas deras bredd. Temporalloben är äfven försedd 

 med stora, breda vindlar mot spetsen. Bakåt blifva de här betydligt slingrigare 

 och smalare. Hjärnan är ganska osymmetrisk och visar mycket olika mått för de 

 båda hemisfärerna. Särdeles olika äro de båda fissurse Sylvii i synnerhet i af- 

 seende på längden. Anordningen af vindlar och fåror är i det hela taget regel- 

 bunden. En incisura praeoccipitalis skär djupt in i synnerhet på höger sida 

 och fortsätter här ett godt stycke uppåt, där det bildas en verklig »Furchenconflux.» 



Den bakre delen af gyrus frontalis inferior (Broca's vindel) har på båda sidor 

 en smal vindel intill den ovanligt breda nedre delen af främre centralvindeln och 

 kompletterar denna i viss mån. Broca's vindel är i synnerhet smal å vänster sida, 

 men vågar man väl knappast sammanställa detta med Blix' ganska framträdande 

 ordkarghet. 



Hela partiet, som ofvantill begränsar fissura Sylvii på vänster hemisfär, har 

 en betydlig utbredning. Så visar operculum frontale intermedium en ovanlig bredd, 

 som ger sig uttryck genom sin extra ramus anterior horisontalis fissurœ Sylvii. 



Nedre styckena af oentralvindlarna hafva båda en betydlig utbredning och 

 operculum parietale är äfven försedt med kraftiga vindlar i denna trakt. Allt 

 inverkar här på förlängningen af fissura Sylvii. På höger sida intages partiet 

 bakom fissura Sylvii af oregelbundna, likasom styckade vindlar och bildar den 

 mest invecklade vindelgruppen på denna hjärna. Af intresse är den i synnerhet 

 på vänster sida så lateralt belägna occipitalpolen. 



Jag har framhålht vindelrikedomen hos frontal- och parietalloberna på Blix' 

 hjärna, men bör kanske i allra främsta rummet då nämna utbildningen af parietal- 



