Om Jacobsonska organets konstruktion och funktion 



5 



og guulagtig Vœdske. At Vœdskeu jœvnlig afsondres, kan bevises derved, at man 

 kan, ved at trykke paa Ganen af det levande Dyr, fremdrive et Par tydelige 

 Draaber giennein Organets Aabninger, og gientage dette ofte efter hinanden». 



De närmast följande undersökarne, Reifpsteck (1823) och Rosenthal (1827) 

 bekräftade Jacobsons undersökningsresultat, men bragte icke vårt vetande om orga- 

 nets byggnad nämnvärdt framåt. 



Af Gratioleï's (1845) undersökningar framgick det, att Organen Jacobsoni 

 hos gnagarna öppnade sig direkt i näshålan och ej, såsom man dittills trott, i 

 Stenos leaned. Denna iakttagelse tycks emellertid hafva blifvit obeaktad; ty ännu 

 så sent som 1881 beskrifver Klein (1881: l) organet hos marsvin såsom mynnande 

 i Ductus naso-palatinus. Ett misstag, som han dock snart (se Klein, 1881:2) själf 

 korrigerade. Afven Piana (1880) och Jungeesen (1881) frainhäfva utan kännedom 

 om Gratiolet's iakttagelse, att organet hos gnagarna mynnar direkt i näshålan. 



Histologiskt undersöktes organet först af Leydig (1857). Enligt denne för- 

 fattare skulle Olfactoriustibrerna endast gå till organets mediala vägg, under det att 

 dess undre och laterala vägg innerverades af Trigeminustibrcrna. Organets trånga 

 lumen begränsades af flimmercpithel. 



Existensen af flimmerceller i Organen Jacobsoni bekräftades (å får) af Balogh 

 (1861), som dessutona gjorde det viktiga fyndet, att organets slemhinna var försedd 

 med hihtsinnescellcr af sannna typ, som dem Max Schultze (18H2j hade beskrifvit 

 i näshålans Regio olfactoria. De ifrågavarande cellerna voro till största delen sam- 

 lade i organets mediala vägg, men enstaka dylika funnos äfven i den laterala 

 organväggen. Med den mediala organväggen voro talrika, med den laterala endast 

 enstaka luktnerver förbundna. 



Den laterala organväggen kallas af Balogh »Drüsenwulst», emedan den inne- 

 iiöll körtlar och buktade in »als ein etwa 3 mm dicker Wulst ' in das Lumen des 

 Jaeobson'sclien Organs hinein». I densamma iakttog Balogh äfven en ganska 

 stark ven, som förlöpte longitudinellt »durch die ganze I^änge der Drüsenfalte 

 nach hinten». 



Då Balogh föi' sin undersökning af cellelementen i Jacobsonska organets 

 slemhinna endast hade att tillgå relativt ofullkomliga metoder, och då de näst- 

 följande undersökarna Jungersen (1881) och Klein (1881 och 1882) endast be- 

 trakta det tjockare epithelet å organets medialsida såsom »lnkte|)ithel», så låg det 

 nära till hands att antaga, att Balogh's »Zerrupfungspräparate» varit missvisande 

 beträffande existensen af luktceller äfven i det tuniiare epithelet å organets lateral- 

 sida. Emellertid har senare v. Lenhossek (1892) med den snabba (ro/^/ metoden 

 kunnat bevisa, att åtminstone hos 30 muL långa Kttninîo^ier ej blott den tjocka 

 medialväggen, utan äfven den tunna lateralväggen iimehåller typiska luktceller, från 

 hvilka luktnerver utgå. Dessutom innehöllo bägge väggarna känselnerver, som 

 mellan epithelcellerna nådde epithelets fria yta och som af v. Lenhossek betrakta- 



' Af senare författare Itetooknad meil namnet T()rH>< J((,ci)h>ioni. 



