Hypotheser öfver Jacobsonska organets funktion. 



Såsom redan ofvan är antydt, betraktade Jacobson (1811, 1813) själf organet 

 såsom ett sekretionsorgan. På grund af dess nervrikedom tog han visserligen i 

 öfvervägande, om icke sekretionen endast vore en hifanklion, och om icke organet 

 hade till hufvuduppgift att vara ett kemisM sinnesorgan (för lukt- eller smakför- 

 nimmelser). Hade hos alla af Jacobson undersökta djur Ductus naso-palatinus, 

 som af honom betraktades såsom endast tillkommen för organets skull, öppnat sig 

 i munhålan, så lider det intet tvifvel, att han slutat med att antaga organet vara 

 ett sådant kemiskt sinnesorgan för taxering af i munhålan inkommen föda. 



Men på grund af att det hos hästen starkt utvecklade organet är afstängdt 

 från munhålan, förkastade han denna tanke äfven för de öfriga djurens vid- 

 kommande. 



Organets otillgängliga läge gjorde det otroligt, att andningsluften kunde komma 

 i beröring med detsamma. Trots det att organet stod i förbindelse med luktnerven, 

 ansåg därför Jacobson det icke kunna vara ett luktorgan. 



Den stora nervrikedomen antog han i stället vara till »for derved at frem- 

 bringe en sseregen Afsoiidring». Han uppställde därför den hypothesen, att dägg- 

 djuren antingen på den s. k. nosspegeln eller på nässkiljeväggens främsta del ^ 

 hade ett ännu obekant sinnesorgan, som det var Jacobsonska organets uppgift att 

 med sitt säregna sekret befukta och därigenom aktivera. Det supponerade sinnes- 

 organet kunde möjligen sätta djuren i stånd att särskilja skadliga näringsämnen 

 från oskadliga, t. ex. giftiga växter från icke giftiga. Dylika växter lämnas ju 

 faktiskt kvar orörda på betesmarkerna. 



Denna hypothes förenklades sedan af Rosenthal (1827) därhän, att det skulle 

 vara Jacobsonska organen själf, som hade den sistnämnda sinnesfunktionen. »Be- 

 obachtungen an den Thieren», säger Rosenthal, »welche dies Organ vollständiger 

 besitzen, nämlich der Kuh, dem Schaf, dem Hirsch u. s. w., lehren, dass sie unter 

 den zu ihrer Nahrung dienenden Pflanzen die schädlichen von den nicht schäd- 

 lichen sehr genau unterscheiden und dass sie gegen alle Thier-Substanzen sehr 

 empfindlich sind. Das Pferd, in dem diese Kanäle mit dem Maule nicht zusammen- 



' Detta hos djnr med torr nos as. t. ex. hästen. 



2 



