Om Jacobeonska organets konstruktion och funktion 21 



under det att hos gnagarna luktämnena väl sannolikt lättare via näshålorna nä 

 Jacobsons organ. 



Hos hästen, hvars Ductus naso-])alatini, som bekant, åtsnörts frtån munhålan, 

 är vägen via näshålorna till Jacobsoiiska oi'ganen den enda möjliga. 



Då hästen, trots den upphäfda förbindelsen med munhålan, har sina .Jacob- 

 sonska organ synnerligen väl utvecklade, antog jag, att det under vissa förhållan- 

 den kunde vara till förmån för organets funktion via näshålan, om förbindelsen 

 med munhålan upphäfdes. 



Om detta antagande var riktigt, vore det å andra sidan troligt, att åtminstone 

 sådana djur, som voro inrättade för att mestadels intaga luktämnena i Jaeobsonska 

 organen via näshålorna, utbildat en temporär stängningsinrättning mot munhålan. 



På grund häraf beslöt jag mig för att iios våra vanhgaste gnagare söka efter en 

 stängningsapparat för Ductus naso-palatini. 



Om en hittills obekant muskelapparat i främre delen 

 af gnagarnas hårda gom. 



Jag undersökte först en van Giesoii4ärgad snittserie genom hårda gommen af 

 vuxet marsvin. Jag hade väntat att finna en obetydlig, glatt ringmuskel omkring 

 hvardera gången, men fann i stället en för båda gångarna gemensam muskelappa- 

 rat af ganska öfverraskande byggnad. Densamma bestod af strieradc muskelfibrer 

 samlade till 3 ganska kraftiga muskelbundtar. Af dessa bildade de 2 en V-forn^ig 

 figur med framåtriktad spets, som på undersidan korsades af den tvärställda tredje 

 bundten. Den sistnämnda låg omedelbart framom de båda gångarnas broskkapsel 

 och strålade lateralt ut i öfverläppmuskulaturen. De båda öfriga muskelbundtarna, 

 som framom gångarna voro förenade såväl med hvaraudra (se Fig. 8) som med 

 den tvära bundten, passerade omedelbart lateralt om gångarnas broskkapslar (se 

 Fig. 7) och strålade med do bakre divergerande ändarna likaledes ut i öfverläppens 

 muskulatur. 



Vid kontraktion af dessa muskler måste, efter deras läge att döma, gångarnas 

 broskkapslar komprimeras och gångarna stängas, för att, då kontraktionen upphör, 

 åter öppnas af den utåtfjädrande broskkapselväggen. De vida gångpartierua måste 

 härvid suga till sig vätska från både mun och näshålor. 



Afven hos musen finnes i hårda gommens främsta del en strierad muskel- 

 apparat (se Fig. 6), som vid sin kontraktion stänger de båda Ductus naso-palatini. 

 Längst framtill (mellan gnagaretänderna och Ductus naso-palatini) har denna musku- 

 latur tvärgående förlopp. Den böjer sedan om bakåtlateralt omfattande båda kana- 

 lerna och strålar bakom dessa ut i öfverläpp- och kindmuskulaturen. 



Hos Icaninfostret ^ saknas muskulatur framför Ductus naso-palatini. Från det 

 lateralt om hvardera gången belägna stödjebrosket utgå emellertid senstråk, som 



' 63,7 mm. långt. Möjligtvis har dock denna muskulatur hos det vuxna djuret annan ut- 

 bredning. 



