24 



Ivar Broman 



Byggnaden af Organon Jacobson! hos ödlor och ormar. 



Undersökningen af detta material var mig i början till stor besvikelse. Jag 

 hade väntat mig, att å detsamma återfinna alla de viktigaste organisationsegenhe- 

 terna hos däggdjurens Organon Jacobsoni: talrika körtlar, kontraktil svällkropp i 

 ena väggen samt en skelettkapsel omkring hela organet. Att en skelettkapsel kon- 

 stant omgifver Jacobsonska organet äfven hos Lepidosauriema var enligt föregående 

 författares samstämmiga vittnesbörd otvifvelaktigt. Körtlar, som mynnade i orga- 

 net, voro af somliga författare beskrifna hos ormarna; och de kontraktila kärlen i 



Septnin Org. Jac:s 

 Vomer dx. cartilag. msi luktnerver 



Benkapsel 

 (tLQktbenet>) 



H. näshålan 



Org. Jac. dx. 



Benkapsel 

 (»Luktbenet») 



Kolfbrosk 



Org. Jac. sill 

 (laktepithel) 



" Kolfbrosk 



Org. Jacrs * 

 mynning 



Fig. 10. 



Tvärsnitt genom Jacobsonska organen af .SHoA'-unge, 180 mm. lång. — Förstoring: 60 ggr. 

 Högra sidans Organon Jacobsoni träffadt jnst vid förljindeLsekanalen med munhålan; venstra 

 sidans däremot omedelbart framom denna kanal. — Vid tryck â de med ** betecknade muntaks- 

 prominenserna fjädra sig organkolfvarna uppåt och förtränga organhålorna. 



organets ena vägg kunde hafva varit förbisedda hos reptilierna liksom de varit det 

 hos många däggdjur. 



Emellertid visade den noggrannare undersökningen, att af de nämnda tre 

 tingen endast skeleltkapseln var förhanden hos de undersökta Lepidosauriema. 



De körtelaulagsliknande epithelknoppar, som finnas hos t. ex. 50 mm, långa 

 huggormsfoster (se Fig. 9) äro hos 160 mm. långa huggormsungar icke längre för- 

 handen. Tydligtvis äro de inga körtelanlag, utan separerade nervelement, som på 



